Vliv předčasného vyhasnuti jiskry na méření útlumu. 23 



fř* #•" \ O-n — »i 



Poněvadž i zde je »n skoro dvakráte tak veliké jako # t následuje, 

 že při téže pozorovací chybě jest opět procentuální korrekce udána 

 jen na + 9 správně. Mimo to může míti v tomto případě vliv i 

 změna útlumu souvisící se zvýšením primárního útlumu. 



Ještě v jednom bodě nesouhlasí však tabulky V — VI s theorií. 

 Je-li totiž při velkém sekundárním útlumu útlum naměřený roven 

 skutečnému, pak by měl dáti rozdíl sloupce čtvrtého a třetího útlum 

 přidaný do kruhu primárního, t. j. 0181, místo toho však máme 

 pro jiskru kratší 0'0737 — 0-0483 — 0*0254, pro delší 0664 — 

 00450 =r 00210. Původ chyby nutno hledati především v tom, že 

 křivky ani těchto sloupců nejsou normální, a mimo to sloupec čtvrtý 

 vykazuje větší deformaci než třetí (jak bylo již dříve upozorněno) 

 jsou tedy oba členy rozdíl tvořící větší než pravé a mimo to meu- 

 šenec jest více zvětšen než menšitel. Z obou těchto důvodů musí 

 nutně vycházeti jako rozdíl číslo veliké. (Ve skutečnosti také i v pří- 

 padech tu neudaných vycházela vždy aspoň křivka odpovídající 

 sloupci IV. deformovaná a následkem toho rozdíl vždy větší než 

 správná hodnota.) Že zvětšení rozdílu má původ v prvé řadě ve zbý- 

 vající deformaci ukazuje i srovnání hodnot pro jiskru krátkou a delší. 

 Jiskra krátká vykazuje větší zbývající deformaci*) a také i větší 

 chybu v rozdílu. 



Avšak i chyby pozorovací mohou zde způsobiti značnou odchylku 

 od správné hodnoty. Zavedeme-li totéž označení jako dříve, pak je: 



»ivd±A)— »m(i±a) = (»iv— »m)(i± ft^::»"! a) 



Avšak součet (»iv+»m) jest přibližně okráte vetší rozdílu (»iv— »m), 

 tak že možná chyba pozorovací by mohla dosáhnouti 15% (předpo- 

 kládaje jako dříve A = 3°/ )- v ^ v této chyby, jenž by mohl způ- 

 sobiti i zvětšení aneb i zmenšení výsledku, je menší než vliv zbylé 

 deformace, a proto zůstává vždy nalezený rozdíl větší skutečného. 



Zdá se, že dalším zvyšováním útlumu sekundárního dalo by se 

 dosíci výsledků uspokojivějších. Avšak ani tato cesta nevede k cíli 

 neboť byla-li deformace značnější,**) pak zůstává křivka vždy poněkud 



*) Větší zbývající deformace jest též znamením, že jiskra i dříve vyhasíná 

 a že skutečné opačný výsledek plynoucí ze sloupce I. a III. nutno přičísti chy- 

 bám pozorovacím. 



**) Pro deformace nepatrné, kdy jiskra pozdě vyhasíná, pozbývá zase celé 

 toto měření svého významu. 



