26 I Dr. B. Macků: 



Pro tabulku tuto volena byla čísla plynoucí z křivek pravidelně 

 se vyskytujících a nebrán zřetel k abnormálním případům (Tab. V. 

 a VI.) Hodnoty tu udané nutno bráti sice jen jako zcela hrubá udání, 

 ale i pak zůstává jistě zajímavým fakt, že jest možno aspoň zhruba 

 stanoviti dobu vyhasnutí jiskry z resonanční křivky. 



Jako bezpečný výsledek pozorování, jichž ukázky byly 

 uvedeny, považuji následující : 



Vyskytují se deformované resonanční křivky, z nichž stanovené 

 hodnoty útlumu od vrcholu dolů ubývá a jichž deformace nemá svůj 

 původ v těsném spřažení, neboť zmenšováním koefficientu spřažení se 

 nemění.*) Deformace tato se též nemění zvyšováním útlumu primár- 

 ního, klesá však zvyšováním útlumu sekundárního, tak že pro menší 

 deformace přejde křivka až v normální. 



Všechny tyto vlastnosti souhlasí s předpokladem, že deformace 

 jest způsobena předčasným vyhasnutím jiskry. 



Naměření dvou resouančních křivek (při nepatrném a značném 

 útlumu sekundárním) dává možnost stanoviti aspoň zhruba chybu na- 

 měřeného útlumu i procentualnou hodnotu potenciálové amplitudy 

 (neb čas), kdy jiskra vyhasíná. 



Odtud vychází pro měření útlumu oscillatora obsahujícího jiskru 

 důležité pravidlo: Utlum kruhu měřícího budiž volen ne 

 pokud možno malý (jak se pravidlem udává) nýbrž přibližně 

 roven útlumu měřenému. Tím vyloučí se chyby vznikající před- 

 časným vyhasnutím jiskry. 



Dodatek. 



Deformace resonanční křivky v této práci popisovaná mohla by 

 snadno býti zaměněna s deformací pozorovanou M. Wienem**) při příliš 

 těsném spřažení kruhu měřícího s měřeným. Deformace tyto rozeznají 

 se však od sebe snadno tím, že deformace Wienova zmenšením koe- 

 fficientu spřažení zmizí, deformace způsobená předčasným vyhasínáním 

 jiskry však nikoliv. Tím však nemá býti řečeno, že Wie- 

 nova deformace by byla v podstatě jinou. Wien v citované práci vidí 

 v deformaci resonanční křivky a předčasném vyhasnutí jiskry právem 

 těsnou souvislost, a pravděpodobně jedná se i při jeho deformaci 



*) Podati příklad měření považoval jsem za zbytečno vzhledem k samo- 

 zřejmosti následkem nepatrných hodnot koefficientu spřažení (viz str. 16) Mimo 

 to odkazuje na dále citovanou práci Drddeho. 



**) M. Wikn Ann. d. Phys. 25. 625. 1908. 



