2 VI. Dr. Jaromír Wenig: 



použito běžných method, hlavně železitého haematoxylinu Heidenhei- 

 nova, k dobarvení červeni Congo a světlé zeleni. Též methody van 

 GiESON-ovy bylo užito. 



Podotýkám ještě, že vývoj postupoval velice zvolna, ač teplota 

 vody byla značně vyšší (as 7° C.) vody potoční, v níž embrya oby- 

 čejně svůj vývoj prodělávají. Stadia tříměsíční nebyla ještě volná ; 

 volné rybky s vakem žloutkovým i bez něho obdržel jsem již fixované 

 a stáří jich dle dnů není mi známo. 



I. Vývoj polokružných chodeb a ampull labyrintu. 



Vývoj vaku sluchového ze ztloustlé vrstvy ektodermové u Ichthyo- 

 psid jest dostatečně znám z prací četných autorů (Poli, Schenk, 

 Krause, Noorden, Hellmann). Küppfer, Götte a hlavně Goronowič 

 pojednávají též o účastenství t. zv. lišten gangliových na vývoji jed- 

 noduchého vaku sluchového. Těmito orgány hodlám specielně zabý- 

 vati se v práci pozdější a názory GoRONOwič-ovy a hlavně Barbie- 

 ri-Iio*) o vývoji ganglií nervů mozkových dle možnosti na pravou míru 

 uvésti. 



V novější době vyslovuje též Rabinowitsch domněnku, že u Emys 

 europaea sluchový vak není původu čistě epidermoidálního, nýbrž že 

 též soustava nervová dodává mu materiál, a poukazuje na udání 

 KuppFER-ova týkající se vývoje Cyclostom. Fleissig, kritisuje náhled 

 Rabinowitsch-ův, dodává, že též u embryí Platydactylus mauretanicus 

 nelze přesně stanoviti hranic mezi vakem sluchovým a gangliem aku- 

 stickým, a že skutečná výměna buněk těchto dvou útvarů existuje 

 nepochybně u Scyllium canicula. 



K tomu pouze podotýkám — ježto věc sama nespadá v rámec 

 této práce — že u žraloků dochází skutečně ke splynutí stěny vaku 

 sluchového a ganglia akustikofacialního na více místech, ale mám za 

 to, že nastává pochod opačný: stěna sluchového vaku proliferuje své 

 buňky do ganglia, jež následkem toho vzrůstá. Soudím tak dle polohy 

 jader na některých řezech. Na ob. 19. spatřujeme řez embryem Scyl- 

 lium canicula (7 mm. dlouhým) v končině duetu endolymphaticu. 

 Ganglion souvisí tu se stěnou vaku, kde tento přechází v ektoderm a 

 přijímá z ní buňky. Na řezech více proximálně vedených (ob. 20.) 

 nacházíme podobné splývání obou orgánů, daleko však mohutnější, 

 ale všudy jde asi o proliferaci buněk ze stěny vaku do ganglia, a 



*) Barbiebi Cy*o, Ricerche sullo sviluppo dei nervi eranici nei Teleostei. 

 Morph. Jahrb. Bd. 37. 



