Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 3 



nikoliv naopak. Ostatné již ze sluchové plakody proliferuje množství 

 buněk.*) 



Ježto nejmarkantnější změny prodělává sluchový orgán tvořením 

 se polokružných chodeb, počínám tímto. — Způsob, jak vyvinují se polo- 

 kružné chodby labyrintu, jest u obratlovců dle Rudolfa Krause dvojí : 

 u ssavců, ptáků, plazů a z ryb u žraloků jest to proces vychlipo- 

 vací, u ryb kostnatých a obojživelníků naopak proces v c h 1 i p 0- 

 v a c i.**) 



Vývojem chodeb polokružných u vyšších obratlovců zabývali se 

 hlavně Valentin, Rathke, Reissner, Böttcher, Rüdinger a R. Krause. 

 Práce tohoto (34) na základě method rekonstrukčních potvrdila theorii 

 Rathke-ovu, respektive Böttcher-ovu. V ní dokázal Krause na em- 

 bryích králíka a vepře, že polokružné chodby vznikají z vakovitých 

 vychlípenin (Falten) vaku sluchového, a sice: oba kanály vertikální, 

 z velké vychlípeniny společné, kanál horizontální, nejpozději se tvo- 

 řící, ze základu samostatného (Böttcher). 



Druhý způsob vývoje chodeb, „vchlipování", pozoroval již roku. 

 1842 K. Vogt (68) na embryích Coregonus palea. Vogt popisuje ja- 

 kousi hmotu pojivnou, z níž vzniká později chrupavka lebky (viz 

 později „Knorpelige Metamorphose" KRAUsE-ova). Hmota tato obklo- 

 puje vak sluchový, vniká posléze do něho, vtlačujíc násilně stěny jeho 

 dovnitř ; konečně vzniknou příčky, oddělující jednotlivé chodby. Vchli- 

 pování stěny vaku sluchového jest tedy dle Vogta zcela passivním, 

 jest způsobeno tlakem okolní, stále přibývající hmoty pojivné, pozdější 

 „Basalmasse" NooRDEN-ovy. Takto vzniklé chodby jsou z počátku 

 značně rozměrné a široké, a teprve stálým přibýváním oné hmoty 

 pojivné redukují se znenáhla na úzké rozměry, jak je nalézáme na 

 labyrintu úplně vyvinutém. 



Po Vogt-oví byl Noorden prvý, který se podrobněji zabýval vý- 

 vojem labyrintu ryb kostnatých ; přibral i jiné zástupce ryb 

 Clupea harengus, Gobius niger, Gastrosteus aculeatus, Cottus scorpio. 

 Hlavním materiálem však i pro tohoto badatele byly ryby lososovité 

 Sedmo salar, Salmo trutta, Salmo fario. Jest zajisté nejsnáze k po- 

 zorování potřebné množství stadií zaopatřiti si od těchto ryb, a je- 

 likož i jich vývoj děje se velice pozvolna, lze za těchto okolností 



*) Údaje GoBONOvič-ovy týkají se zcela mladých stadií Salmo fario, kde 

 ganglia dosud nejsou vyvinuta. 



**) Výraz „vychlípení" užívám pro Kkaose-ovo „Taschenbildung" neb 

 „Faltenbildung"; autoři, kteří obojživelnících pracovali, též těchto neb 

 podobných výrazů užívali. 



1* 



