4 VI. Dr. Jaromír Wenig: 



postup vývoje u nich sledovati spolehlivěji, než u těch, které se 

 rychle vyvíjejí (zvláště rychlý vývoj labyrintu zjistil Noorden u Clupea 

 harengus). 



Noorden basální hmotu popsal podrobněji nežli Vogt a shledal, 

 že příčky, oddělující jednotlivé polokružné chodby, povstávají splynutím 

 dvou proti sobě rostoucích hrbolů (Wülste und Gegenwülste). 



Takovýto dvojí, naprosto různý způsob vývoje labyrintu u obrat- 

 lovců byl všeobecně uznáván až do objevení se důležité práce Julia 

 Fleissiga (12); důležité proto, že v ní autor ukázal, že NooRDE5-ova 

 „Basalmasse" není hmotou pouze rybám kostnatým vlastní, nýbrž že 

 vyskytuje se též u Sauropsidů, jež zkoumal, t. j. u reptilií (Gecko, 

 Lacerta, Anguis) a ptáků (Vanellus). V práci Fleíssig-ovo nacházíme 

 pouze tři vyobrazení týkající se histologických poměrů (všecka ostatní 

 věnována celkovému tvaru labyrintu), ale jeho obrázek 20., znázor- 

 ňující řez labyrintem embrya Vanellus, zaráží přímo podobností s po- 

 měry, jaké nacházíme u ryb kostnatých. Fleissig nalezl basální hmotu 

 v rýhách, kterými jsou vyznačeny vychlípeniny pro budoucí chodby 

 polokružné. 



Fleissig nepodává nikde výkladu o původu „basální hmoty", ba 

 prohlašuje: „Es ist aber auch unklar, woher die Basalmasse, deren 

 Menge ja oft geradezu enorm genannt werden muss, stammt." 



Později (u embryí Platydactylus 5 mm) nachází FLEissig basální 

 hmotu nejen v rýhách na laterální straně orgánu, nýbrž i v mělké 

 jamce (Delle) na straně mediální. Basální hmota v tomto stadiu jest 

 již částečně prostoupena elementy mesodermovými. 



Objevem basální hmoty při vývoji labyrintu u Sauropsidů pře- 

 stává platnost KRAusE-ova rozdělení obratlovců na „Säugertyp" a „Te- 

 leostiertyp", neboť vidíme, že oba způsoby — vychlipování a tvoření 

 se basální hmoty — kombinují se u reptilií a ptáků. Čistě vychlipo- 

 vací process v Krause-ovo smyslu platí tedy dosud pouze pro ssavce 

 a žraloky. Jestiť třeba i u těchto zástupců obratlovců konati nová 

 pozorování, a snad se podaří ukázati, že vývoj labyrintu, tohoto 

 u všech obratlovců — aspoň pokud se týče t. zv. pars superior — 

 stejně stavěného orgánu, nepostupuje dvěma různými, navzájem se 

 vylučujícími cestami. Basální hmota sauropsidů, po tak dlouhou dobu 

 pozornosti uniknuvší, slibuje zajisté novým pokusům naději na výsledky 

 příznivé. 



Co týče se vývoje polokružných kanálů, shledal Fleissig, že 

 nejdříve (embrya 2-5 mm) tvoří se jediná veliká vychlípenina. Tato 

 rozdělí se rýhou, basální hmotou vyplněnou, na dvě části : na základ 



