Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 



Krause vývoj horizontální chodby polokružné nepopsal správně. 

 Dle něho tvoří se dvě vchlípeniny (Gruben oder Dellen) na laterální 

 stěně alveu, a teprve, když tyto dosáhly značné hloubky, vyvíjejí se 

 na korrespon dujících místech mediální stěny dvě podobné jamky. 

 Všecky vyplněny jsou basální hmotou. — Krause nazývá je „Mesen- 

 chymzapfen". 



Další postup vývoje jest dle něho týž, jako dle NooRDEN-a pro 

 canalis membranaceus anterior a posterior — styk výčnělků a re- 

 sorpce epithelu. Ale pro canalis extemus udává Krause vývoj jiný 

 než Noorden. V jeho práci (37) čteme : „Auch bei den Teleostieren 

 bildet sich zuerst der vordere Bogengang, dann folgen die beiden 

 anderen ungefähr gleichzeitig nach. 

 Der hintere laterale Basal- 

 zapfe n spaltet sich nämlich 

 in zwei Teile, von denen der eine, 

 schon beschriebene, sich direkt me- 

 dial, der andere aber sich ventral 

 wendet. Diesem letzteren entspricht 

 ein weiterer Basalzapfen, welcher 

 entsteht in der ventralen Hälfte der 

 lateralen Wand und in den Fig. 99 

 und 101 bei ad zu sehen ist. Er 





■■"■& 



3j 



wendet sich schräg nach hinten und 



Ob. 1. Horizontální řez labyrintem 

 embrya Trutta fario 73 dny staré- 

 ho; při laterální stěně jest ložisko 

 basální hmoty, ventrální to počátek 

 příčky oddělující canalis externus; 

 bs — basální hmota, m — mesenchym, 

 cli — buňky budoucí chrupky. 



dorsal und trifft hier mit dem vorher 



beschriebenen zusammen. Dadurch 



wird die laterale Wand der Hörblase 



stark nach aussen vorgebuchtet und 



es entsteht durch Vereinigung der 



beiden Zapfen der äussere Bogengang . . . ." Die Krause súčast- 



ňuje se tedy vytvoření příčky pro canalis membranaceus externus 



příčka, která odděluje canalis membranaceus posterior. 



Abychom zjistili správnost těchto udání, sledujme bezvadnou 

 sérii horizontálních řezů embryem 73 dny starým (délky 8 mm). 

 U tohoto splynuly již veškeré výčnělky, vždy dva v jednu souvislou 

 příčku, následkem čehož jsou již veškeré polokružné chodby úplně 

 odděleny. 



Sotva mineme aparát žaberní a řezy zasáhnou ventrální 

 partie chordy, objeví se oválné průřezy nejspodnější části budoucího 

 sacculu ; těsně před ním leží ganglion acustico faciale, za ním ganglion 

 nervi glossopharyngei, mezi ním a chordou chrupka. Postupujeme-li 



