10 



VI. Dr. Jaromír Wenig: 



e ? es. 





ventrální základ její vertikální příčky. — Konečně v nejzazších 

 částech alveu jeví se mělké dosud vchlípení stěny mediální. — Toto 

 a zadní laterální vytvoří později příčku pro zadní vertikální oblouk. 

 Další vývoj děje se pozvolna a nikoliv steJQě rychle u všech 

 embryí. Shledal jsem právě popsané poměry, to jest pět mělkých 

 vchlípení, vyplněných basální hmotou, též u embryí 66 • dní starých. 

 V 67 dnech jest již vrstva této hmoty při laterální stěně značně 

 silná; u těchto embryí pozorujeme na příčných řezech těsně za 

 proximálním laterálním výčnělkem slabé vchlípení epithelu směrem 



ventrálním — jest to prvý počátek dor- 

 sálního výčnělku pro canalis externus, 

 který dosud scházel. Jest tedy již pro 

 každou chodbu polokružnou založeno po 

 páru vchlípení. Z těch laterální pro 

 chodbu přední vertikální, a dorsální pro 

 chodbu horizontální vznikají z jednoho 

 a téhož místa v přední partii labyrintu, 

 ostatní povstávají samostatně. Zadní 

 „Basalzapfen" Krause-ův neštěpí se te- 

 dy a nijak neúčastní se vývoje oblouku 

 horizontálního. Kdybychom chtěli vý- 

 razu „štěpí se" použíti, musili bychom 

 se tak vyjádřiti o předním laterál- 

 ním výčnělku. 



Ještě patrněji vysvítá uvedený 

 postup z řezů horizontálních embryem 

 70 a 71 dní starým. (U jednoho sedm- 

 desátidenního jest canalis anterior již úplně oddělen, příslušná mu vchlí- 

 pení setkala se již a splynula — u dvaasedmdesátidenního již i externus, 

 posterior dosud nikoliv). Horizontální řez labyrintem těchto stadií zná- 

 zorněn jest obr. 16. U proximálního laterálního ložiska hmoty basální 

 pozorujeme dvojí vchlípení epithelu: jedno směřující ku protější stěně 

 mediální pro budoucí canalis anterior, druhé do zadu a dolů mířící pro 

 canalis externus. Desátý řez nad právě popsaným (řezy ; 06 mm) za- 

 chycuje teprve vchlípení mediální stěny (obr. 17.) pro canalis poste- 

 rior a další šestý výše laterální vchlípení pro tutéž chodbu 

 (obr. 18.). Jest tedy naprosto jisto, že toto poslední neúčastní se 

 vzniku chodby horizontální.*) Samozřejmo jest také, že u těchto stadií 



*) Vyobrazení plastické rekoii trukce labyrintu v práci IvRAusE-ové (37) 

 těžko jest ve shodu uvésti s výkladem téhož o vzniku vertikální příčky. 



Ob. 4. Serie táž jako na ob. pře- 

 dešlých, jedenáctý řez nad posled- 

 ním; příčka oddělující canalis ex- 

 ternus zahýbá se do předu, její 

 kontura jest tedy na řezu ellip- 

 tická; proximálně jest již úplně 

 oddělen canalis anterior ca; u — 

 utriculus. 



