Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 15 



přibýváním basální hmoty, vnikáním stále většího množství mesenchy. 

 mových buněk, posléze pak vrůstáním chrupavky z laterální strany 

 do vnitřku příčky a tvořením se prostoru perilymfatického. U stadií, 

 u nichž labyrint se strany ventrální, laterální i dorsální úplně jest 

 obklopen chrupavkou (délka 15 mm), nalezl jsem již zcela patrné 

 ampully všech kanálů — původní široký prostor kol cristy zůstal 

 (přibližně řečeno vzhledem k celkovému vzrůstu) zachován, chodba 

 však se zúžila. Jak stále mohutnějící, většího průměru nabývající 

 „příčky" působí na zmenšení původně velkých (poměrně) prostorů la- 

 byrintu, jest patrno na stadiích, u nichž dorsální část partis superi- 

 oris labyrinti, kam ústí konce vertikálních kanálů bez ampull, stla- 

 čena byla na úzkou chodbu — známý sinus superior či crus com- 

 mune. U těchto stadií jest vlastně teprve možno mluviti o utrikulu 

 v užším slova smyslu, t. j. o nezúžené ventrální Části partis supe- 

 rioris. 



II. Zánik basální hmoty, vývoj vlastní blanité stěny labyrintu a 

 cavum perilymphaticum. 



Další změny tvaru labyrintu nastávají po vyvinutí se t. zv. cavum 

 perilymphaticum. Do této doby (u mých stadií ještě ve stáří tří mě- 

 síců) jest labyrint se všech stran obklopen pevnými pletivy, která ne- 

 připouštějí větší jeho změny. Basální hmota vyplňuje dosud úplně 

 všecky příčky, schází však stále nadobro při mediální stěně labyrintu, 

 kterou tento těsně přiléhá na mozek a basis cranii (právě na této 

 mediální straně jest v dospělém stavu nahromaděno nejvíce bělavé, 

 kypré, „bezové duši" ne nepodobné hmoty, jež vyplňuje cavum peri- 

 lymphaticum). 



Basální hmota prodělává však již v této době zřejmě histolo- 

 gické změny : nezbarvuje se více ani červení Congo, a mimo dosavadní 

 svou vláknitou a vlnitou strukturu jeví tu i tam též strukturu zrnitou 

 nebo tečkovanou. Buňky mesenchymové jsou velice hojné, jsou po- 

 divuhodně rozvětveny a nestejnoměrně v basální hmotě rozloženy. Na 

 některých řezech patrno jest, kterak buňky ty jako v hustém proudu 

 vstupují do basální hmoty z ventrální strany úzkým prostorem mezi 

 ektodermem, horizontálním obloukem a chrupavkou, která tento 

 oblouk počíná se spodu obrůstati. Přistěhovavším se buňkám připadá 

 důležitý úkol pro vytvoření budoucích blanitých stěn labyrintu. 

 O těchto, do histologie náležejících pochodech, jsou zprávy v litera- 

 tuře velice kusé. 



Jak známo již z prací HASsE-ových, sestává stěna labyrintu ze 



