16 VI. Dr. Jaromír Wenig: 



tří vrstev a to: ze hmoty podobné chrupavce se štíhlými, nestejně 

 velikými, parallelně kol dutin uloženými buňkami,*) pak z homogen- 

 ního lemu (Basalsaum), konečně z vlastního epithelu, vzniklého z pů- 

 vodních stěn vaku sluchového. 



Noobden (41) přimává, že nemohl zjistiti, z čeho povstává 

 vlastní blanitá sténá labyrintu a jak vzniká t. zv. cavum perilympha- 

 ticum.**) Krause pak líčí osud basální hmoty slovy: „In späteren 

 Stadien verfällt die Basalmasse zunächst einer bin- 

 degewebigen, dann einer knorpeligen Metamorphose." 

 — Výklad tento jest naprosto nesprávný, a mohl by při povrchním 

 uvážení svésti k chybnému názoru o vývoji chrupky, která v po- 

 zdějších stadiích prostupuje příčkami labyrintu (od. 7.), vyplněnými 

 dříve hmotou basální. 



Veškerá chrupka, která nejdříve na ventrální, později na late- 

 rální straně labyrint obrůstá a později do jednotlivých příček vniká, 

 pochází z chrupavky, jež vytvořila se ze sklerotomů somitů hlavy po 

 stranách proximal ní ho konce chordy (parachordalia). Již Nooeden tušil 

 tento původ chrupavky v příčkách labyrintu. Jeho vyobrazení tohoto 

 obrůstání labyrintu chrupkou jsou však velmi drobná a primitivní. 

 Chrupka z paracuordalií se rozšiřující vrůstá znenáhla mezi labyrint 

 a ektoderm a postupujíc stále výše, přimyká se na některých místech 

 těsně k povrchu labyrintu, jinde naproti tomu zůstává poněkud od 

 tohoto vzdálena. Tak přiléhá těsně ku laterálním stéDám chodeb a 

 jen silnějšími zvětšeními lze pozorovati, že v těchto místech uzavřeno 

 jest mezi epithelem chodby a chrupkou něco drobných mesenchymo- 

 vých buněk. Jinde zůstává však mezi epithelem a chrupkou prostor 

 značně velký, vyplněný zbytky bývalé basální hmoty a buňkami ji 

 prostoupivšími. 



Jak již podotčeno, prodělává basální hmota v určitém stáří 

 (u mých stadií přibližné v době 3 měsíců) důležité změny. Jest pa- 

 tino, že propadá rozpadu. Dříve massivní, tuhá, vláknitá tato hmota 

 jeví se nyní jako množství drobounkých zrneček; řídké toto pletivo 

 nevyplňuje již zcela prostory příček, tak že povstávají četná, prázdná, 

 velikým vakuolám podobná místa. A v tomto pletivu roztroušeno jest 

 množství mesenchymových buněk bez jakéhokoliv uspořádání. Jsou 



*) Tyto jsou na vnějším povrchu orgánu u dospělých ryb (Tinea vulgaris 

 Squalius cephalus), jak jsem shledal, husté sestaveny a upraveny téměř jako 

 epithel. Chrupavku samu nazval Hensen „Spindelknorpel". 



**) Výklady NoORDEN-ovy o zužování polokružných chodeb a domněnka 

 o novém vylučování basální hmoty na straně '258. nejsou jasný. 



