Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 17 



rozvětveny, a dotýkajíce se vzájemně svými výběžky, tvoří jakési sí- 

 tivo. Tak tomu jest v době, kdy příčky nejsou ještě prostoupeny 

 chrupkou rostoucí z ventrální strany. Brzy však lze pozorovati, že 

 tyto buňky opouštějí své nepravidelné rozestavení a staví se svou dlou- 

 hou osou parallelně k epithelovým stěnám labyrintu (ob. 7.). Ty pak 

 z nich, které leží nejblíže stěn, přikládají se těsně na basální lem 

 stěn orgánu. Tento lem Congo červení barví se ohnivě červeně a 

 stává se patrným i tam, kde jest téhož vrstva nejslabší. 



Změny polohy přikládajících se buněk možno pozorovati až k jich 

 úplnému přiložení se k lemu basálnímu. Tímto vystěhováním se buněk 

 z původní hmoty basální povstává ještě více prázdného místa v příč- 

 kách i při laterární stěně orgánu, než ho povstalo rozpadnutím se 

 hmoty basální. Tato jeví se již jen jako velmi řídké, zrnité sítivo 

 v prostorách budoucího cavum perilymphaticum. 



Když u stadií ještě starších (15 mm) počne vrůstati chrupka 

 do jednotlivých příček, přikládají se k ní zbývající buňky mesenchy- 

 mové jakožto základ perichondria. Ty pak, které přiložily se k epi- 

 thelu labyrintu, jsou základem vnější vrstvy jeho stěn, onoho pletiva 

 elastických vláken, vlastní blánité stěny labyrintu (HENSEN-ovy „Spin- 

 delknorpel"). 



Tak zůstal prostor mezi chrupavkou a stěnou labyrintu*), základ 

 to cavum perilymphaticum, vyplněný pouze zbytky basální hmoty. 

 Jen tu a tam spatřujeme ojedinělé buňky mesenchymové, ostatní byly 

 spotřebovány ku vytvoření blanité stěny labyrintu a perichondria. 

 V dospělém stavu jest, jak známo, cavum perilymphaticum vyplněno 

 kyprým pletivem tukovým, v němž mimo tukové buňky nacházíme 

 řídké síťovité pojivo. Mimo to dle RETZius-a hlavně v okolí polokruž- 

 ných chodeb jest uloženo zvláštní pojivo, jež týž autor nazval „Schleim- 

 gewebe". 



Z uvedeného jest zřejmo, že Krause-ův výklad o osudu basální 

 hmoty není správný. Tato nemění se naprosto v chrupavku („knor- 

 pelige Metamorphose"). Stejně nesprávným jest ovšem i starý výklad 

 Vogt-ův, dle kterého z pojivné hmoty (NooRDEN-ovy basální hmoty) 

 povstává chrupavčité pletivo lebky. Chrupavka příček vrůstá do těchto 

 z laterální strany, a pochází z chrupavky ventrálních základů lebky. 

 Chrupavčitá pak vrstva blanitých stěn („Spindelknorpel") vzniká 

 z mesenchymových buněk, které prostoupily hmotu basální. Tato vy- 



*) U všech mých stadií přiléhá chrupka těsně k laterální stěně polokruž- 

 ných chodeb. 



2 



