lg Ví. Dr. Jaromír Wenig: 



plňovala z počátku sama příčky, později však, když místo ní nastu 

 pují pletiva pevnější, podléhá rozpadu. Zbytky její nacházíme nepo- 

 chybně v pletivu vyplňujícím cavum perilymphaticum — s vytvořením 

 se pletiva chrupavčitého však nic nemá společného. Hlavní úkol ba- 

 sální hmoty byl tedy ten, že vyplnila prázdné prostory, vznikající 

 vchlipováním epithelu a poskytla tím prostředí, jímž mohou mesen- 

 chymové buňky dospěti na místo svého pozdějšího určení. Pak dege- 

 neruje bud nadobro neb udržuje se nejvýš jako nepatrné zbytky 

 v cavum perilymphaticum. 



Kol části labyrintu povstal takto poznenáhlu prostor vyplněný 

 jen řídkým pojivem; v době té nastávají další změny vnějšího tvaru 

 labyrintu, a sice tvořením se různých vychlípení. Podobné útvary 

 různí autoři popsali i u jiných zůstupců obratlovců. Tak Rabinowitsch 

 nalezl u embryí Emys europaea slepě končící nepárovitý přívěsek, 

 který kommunikuje s ampullou horizontální chodby; Fleissig shledal 

 dva takové přívěsky téže ampully u Platydactylus Mauretaniens. Jsou 

 to vychlípeniny ampully na laterální straně po obou stranách eristy, 

 které u dospělého zvířete persistují. Podobné poměry popisuje též 

 Retzius u Lacerta. 



Nepatrné postranní vychlípeniny labyrintu pozoroval jsem též 

 n Trutta fario v době, kdy počíná se tvořiti cavum perilymphaticum. 

 Jedno takové vychlípení pozoroval jsem jako mediální, slepě končící 

 přívěsek proximální části přední ampully, druhé při laterální stěně 

 těsně před ampullou chodby horizontální. 



Zdali se některé z těchto útvarů udržují trvale, pokusil jsem 

 se zjistiti na labyrintech ryb dospělých. Po rozříznutí lebky řezem 

 sagitálním, odstranění mozku a perilymphatického pletiva možno vy- 

 praeparovati blanité bludiště téměř neporušené; pouze kanály polo- 

 kružné nutno přestřihnouti za účelem vybavení jich z příček. 

 Učinil jsem tak — mimo ku zjištění tvaru a polohy duetu endolym- 

 phaticu — hlavně proto, že do. velikého díla R,ETzius-ova druh Trutta 

 fario pojat není. 



Shledal jsem však ampully i stěny, před nimi ležící, úplně hladké, 

 bez jakýchkoli přívěsků, jak to nacházíme u ostatních ryb kostnatých. 

 Popsané embryonální vychlípeniny zajisté významu nemají. 



U stadií 16 mm dlouhých počíná tvořiti se v distální části laby- 

 rintu hluboký záhyb do předu mířící. Tímto záhybem počíná oddělo- 

 vati se ampulla zadní vertikální chodby s příslušnou eristou od late- 

 rální části dutiny labyrintové — vzniká z této distální zatáčka hori- 

 zontální chodby. Záhyb, oddělující zadní ampullu od zadní- zatáčky 



