22 VI. Dr. Jaromír Wenig: 



dactylus), jest nutno uvésti zde stručný přehled prací, jež zabývaly 

 se dosud řešením vývoje toho orgánu. 



Balfoue označil ductus endolymphaticus za homologický s chod- 

 bou, která u žraloků spojuje trvale labyrint s vnějškem. Hlavními 

 přívrženci BALFuua-ovy théorie byli Hertwig, Hoffmann a Krause, 

 který ve své práci (35) pojednává o vývoji duetu endolymphaticu 

 u všech zástupců obratlovců, od ryb až k ssavcům. Také Nouais (42, 

 43) přidává se v hlavních věcech k této theorii, v novější době též 

 Kabinowitsch (50), který u Emy s europaea mimo jiné popisuje značné 

 rozměry tohoto orgánu a otevřené jeho vyústění na venek po jistou 

 dobu. Zajímavým jest sdělení Rabinowitsche, že dolní část duetu vy- 

 tvořila se odškrcením části alveu jakousi rýhou (Falte). 



S otázkou homologie duetu endolymphaticu souvisela otázka, 

 zdali jeho dorsální konec odpovídá místu, kde se sluchový vak uza- 

 vřel a tím ztratil komunikaci s vnějškem. Positivně odpověděli 

 k otázce té Röthig a Bbugsch (55), zkoumajíce poměry u Gallus, 

 i považují místo, kde vak naposledy s ektodermem byl ve styku, za 

 „matrix" duetu endolymphaticu. Mezi místem uzavření a ektodermem 

 jest dle těchto autorů pruh buněk (Epithelbrücke), který později za- 

 niká. Z místa uzavření roste pak ductus do délky směrem krani- 

 álním. Též Keibel (32) shledal u embrya Gallus, 72 hodiny starého, 

 tento ductus pruhem buněk spojený s ektodermem a vyvozoval, že 

 jest homologickým s duetem žraloků. Dle těchto dvou prací prvotné 

 dorsální zakončení duetu souhlasí s místem uzavření vaku, což nepo- 

 dařilo se však dokázati u Reptilií a Cyclostom (Krause, Kuppfer, Peter). 

 Krause (30) poukazuje na nevalnou důležitost této otázky (uzavření 

 vaku) při řešení homologie duetu endolymphaticu (práce tato není 

 všudy jasná, zejména fotogramy nevystihují přesvědčivě věc, kterou 

 mají objasniti (fig. 1. Coluber, fig. 17. Raná). 



V podstatě dle Krause představuje ductus endolymphaticus dor- 

 sální, ve špičku vybíhající část' vaku sluchového. Zde odškrtil se vak 

 od vnějšku (a sice u ssavců nejdříve, u ptáků později, u žraloků ni- 

 kdy). Za krátko vychlípením (Ausbuchtung) vaku směrem k laterální 

 stěně jest jeho ústí do alveu přesunuto na mediální stranu. Ductus 

 netvoří se nikdy sekundárně vychlípením nebo jiným nějakým pro- 

 cesem. Jednou založen, roste ductus mitosami buněk vlastních stěn 

 do délky. U ptáků, též u ssavců odpovídá místo odškrcení skutečně 

 dorsálnímu konci duetu endolymphaticu; u plazů však směřuje ductus 

 dorsálně, jsa slepě uzavřen, co zatím vak sám kommunikuje s vnějškem 



