Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 27 



světlost jest štěrbinovitá. Na ob. 14. znázorněn jest horizontální řez 

 stadiem 70 duí starým. Ductus endolymphaticus zasažen jest téměř 

 na přechodu stěny mediální v stěnu přední. Jest zřejmo, že stěna 

 odškrcující ductus od alveu jest dvojvrstevná, přesně tak, jak vyvo- 

 zeno bylo z řezů příčných. 



Původní mediální stěna alveu, nyní duetu endolymphaticus pro- 

 hne se u starších stadií (72 dny) tak, že lumen nejdorsálnější části 

 duetu se rozšíří (připomíná to Saccus endolymphaticus) a ventrální 

 okraj dolů rostoucí lamelly dotkne se téměř mediální stěny, tak že 

 světlost duetu jest sotva patrná. 



Při dalším vývoji zůstávají stěny vznikajícího duetu silné, kdežto 

 okolní stěna mediální podléhá stálému ztenčování, což nejlépe možno 

 pozorovati na horizontálních řezech. Dolů rostoucí lamella sune se 

 stále těsně dle stěny mediální. Rozšíření v dorsální části trvá stále. 



V 77 dnech jsou již epithely tak srovnány a upraveny, že tenká 

 vrstva lamelly přechází hladce v okolní epithel stěny labyrintu, a 

 ductus endolymphaticus jest vtěsnán mezi tento a mozek. Tím stává 

 se orgánem již samostatnějším a posunuje se později, jak se zdá, po- 

 někud do zadu. Ob. 15. představuje vylíčené právě poměry u stadia 

 79denního: ductus jest labyrintem zatlačen směrem mediálním. 



U stadií 84denních, (délka asi 11 mm), dosahuje ductus endo- 

 lymphaticus téměř již do poloviny mediální stěny alveu. Ěezy příčné, 

 které protínají podélně jeho lumen, zasahují příčku horizontálního 

 kanálu v celé její šířce : tím jest poloha jeho k labyrintu určena. 

 Epithely se stále stejnoměrně splošťují, zduření v dorsální části stále 

 dobře jest patrné. Příčný řez duetem v této době znázorňuje ob. 11. 

 Na něm jest patrno, že odškrcení duetu dospělo téměř k polovině 

 mediální stěny, jeho lumen jest úzké a epithely již značně zploštělé. 



V dorsální části ductus značně jest rozšířen. 



U stadií 12 mm dlouhých (stáří dle dnů není mi známo) dosa- 

 huje odškrcený ductus až k ventrální třetině mediální stěny. Tato 

 v místech těch má již vyšší epithel, který ponenáhlu přechází ve vy- 

 soký epithel partis inferioris. Stěna, ductus endolymphaticus odškrcu- 

 jící, jest již tak tenká, že jen silným zvětšením možno její dvojvr- 

 stevnost dokázati, zejména vrstva laterální jest teničká s jádry úplně 

 sploštělými. Ventrální okraj lamelly zahýbá se laterálně do labyrintu. 

 Konečně u stadií 13 — 14 mm dlouhých ventrální okraj lamelly trčí 

 daleko do dutiny labyrintu a tam, kde postranní jeho části srůstají 

 s mediální stěnou alveu, rozprostírá se daleko po mediální stěně, 

 tvoře s epithelem doleji ležícím záhyb, který stále víc a více zaškr- 



