Vývoj blanitého labyrintu ryb kostnatých. 29 



Na ob. 13. znázorněna jest ventrální část labyrintu téhož stadia dle 

 řezu distálněji ležícího; kommunikace sacculu s utriculem jest zde 

 mnohem užší — lamelly, obé části oddělující, jsou již značně sblí- 

 ženy. Na obrázku vidíme, že teničký epithel, který při vývoji duetu 

 endolymphaticu pronikl až v tyto ventrální končiny, rozšiřuje se po 

 vnitřní stěně labyrintu a přechází až na mediální lamellu, která 

 v těchto místech odškrcuje saceulus; svým temnějším zbarvením jest 

 tato vrstvička dobře rozeznatelná. Pars inferior dosahuje u těchto 

 stadií až k chrupce parachordální a na její povrch přikládají se 

 všude buňky mesenchymové. 



Na vypraeparovaných labyrintech dospělých exemplářů Trutta 

 fario nalezl jsem ductus endolymphaticus ležící těsně na sinus supe- 

 rior (crus commune), k jehož mediální stěně jest přirostlý. Ductus jest 

 nahoře špičatý a dole přechází značně širokým ústím v saceulus. 

 Podstatně neliší se v ničem od orgánu toho u jiných ryb kost- 

 natých. 



Po popisu vývoje budiž věnována krátká úvaha homologii me- 

 diálního přívěsku labyrintu. Jestliže kanál spojující labyrint žraloků 

 s vnějškem vznikl tak, jak učí Krausc, pak ovšem není homologi- 

 ckým s duetem ryb kostnatých a název ductus endolymphaticus ne- 

 hodí se pro oba, různým způsobem vzniklé orgány stejně jako ne- 

 hodil by se pro ductus Ascalabotů, kde dle Fleissiqa vznikl celý 

 odškrcením uzavřeného již vaku sluchového. Práce RABiNöwrrscH-ova 

 (Chelonia) a DsNis-ova (Mammalia) připouštějí domněnku, že i u skupin 

 těchto roste ductus směrem ventrálním a odškrcuje se od alveu. Jest 

 ovšem třeba nových přesných pozorování, avšak již uvedené výsledky 

 zdají se nasvědčovati tomu, že mediální přívěsek labyrintu povstává 

 všudy stejným pochodem — odškrcováním se části alveu. Fleissig 

 skutečně má za to, že tento způsob vývoje jest již prokázán pro ve- 

 škery obratlovce, žraloky nevyjímaje. Myslím, že tento závěr jest 

 ukvapený a že neměl k němu positivních důvodů, alespoň pro žra- 

 loky a ryby kostnaté. Vývoj duktu u těchto sám prohlašuje za dosud 

 neobjasněný. Výsledek této části mé práce potvrzuje názor Fleissig-ův, 

 jest však třeba dalších pozorování, abychom mohli prohlásiti úplnou 

 homologii duetu u všech obratlovců. Nepodaří-li se, bude po případě 

 nutno upraviti terminologii. Theorie o homologii duetu Balfour- 

 KRAUSE-ova (růst směrem vzhůru mitosami buněk) se novými pracemi 

 nepotvrzuje, théorie Fleissig- ova (odškrcování části prostoru laby- 

 rintu, tedy růst směrem ventrálním) vyžaduje ještě nových dokladů. 



