30 VI. Dr. Jaromír Wenig: 



IV. Statoiithy a cupula terminalis. 



O prvém objevení se statolithů nemohu ničeho sděliti. Užíval 

 jsem totiž k vybavení nejmladších, velice útlých embryí methody 

 WiacHOw-KopscH-ovy, při níž důležitým činitelem jest kyselina chro- 

 mová. Zřeďoval jsem však kyselinu mnohem více než jest udáno 

 v návodu Kopscu-ově (31). — Po působení as 5minutovém možno část 

 chorionu pod embryem, které působením kyseliny stalo se dobře pa- 

 trným, odstřihnouti, což nejpohodlněji daří se po nabodnutí celku na 

 jehlu praeparační. Embryo i se zbytky blány, jež žloutek obrůstá, 

 zužujíc stále otvor žioutkový (Dotterloch), lze pak širokou pipetou 

 bezpečně vyjmouti. Pak následuje sublimât. U starších stadií, která 

 jsou již poněkud pevnější konsistence, netřeba ani kyseliny užívati ; 

 embrya živá mohou býti hned sublimátem konservována. U takových 

 nalezl jsem však statoiithy již značně vyvinuté.*) 



Všecky tři otolithy (statoiithy) nalezl jsem u stadia 88denního, 

 spočívající přesně na příslušných částech neuroepithelu. Statolith 

 v sacculu proximálně ležící (sagitta) jest v tomto čase menší než 

 zadní, asteriscus, ač u dospělých ryb nacházíme poměry opačné. 

 Statoiithy zřejmě obsahují uvnitř pevnější centra a lze je v ten čas 

 mikrotomem řezati, aniž by se tříštily nebo z polohy své se vyšinuly. 

 Fuchsinem van GiESON-ovým zbarvují se jasně fialově. 



Stavba a složení statolithů dosud málo jsou známy (Canestrini, 

 Immermann). Od vápnil jsem statoiithy dorostlých ryb (Tinea vulgaris, 

 Squalius cephalus) zředěnou kyselinou siřičitou; zbylá část organická 

 jest o málo menší celého statolithů. Strukturu této organické části, 

 jak objeví se na zbarvených řezech, bylo by lze znázorniti pouze 

 cestou fotografickou. Jest to hustá síť vlakének rozmanité tlouštky, 

 která silnějšími vlákny jest rozdělena na nepravidelná nestejně veliká 

 pole. Uvnitř leží četné, také nepravidelné dutiny, zejména jest jich 

 mnoho při laločnatém okraji. Prostory mezi jednotlivými laloky vy- 

 plněny jsou množstvím krůpějí, které svým vzhledem připomínají krů- 

 pěje tukové. 



Na eristách nalezl jsem dobře vyvinutou kloboukovitou cupulu 

 terminalis. Na zvlášť zdařených praeparátech jest patrno, jak tento 

 přejemný útvar spočívá na silných smyslových brvách erist, které 

 v cupulu téměř přecházejí. Na ob. 7. znázorněna jest cupula termi- 



*) V novější době zavádí ds Vescovi nové názvy pro statoiithy, a sice; 

 pro sagittu — saccoHthvs, pro lapillus — ascidiolithvs, pro asteriscus — lageno- 

 Uthus, čímž, alespoň u dvou, byla by poloha v labjrintu naznačena. 



