2 VIII. František Smotlacka: 



Hymeniová vrstva rozprostřenajestpostěnáchtrubek 

 od sebe navzájem oddělitelných, jež umístěny jsou na, 

 spodu klobouku v souvislé vrstvě snadno od něho odlu- 

 čitelné. Ústí jich směřuje dolů. Spory většinou e 11 ip- 

 so i dn í. 



Boletineae jsou části velké čeledi Hymenomycet Polyporeí (Fries) 

 jichž společným znakem jest plodnice masitá, korovitá nebo dřevnatá. 

 Ona část plodnice, která nese hyinenium, uložena jest obyčejně na 

 spodu klobouku, směřuje k zemi a skládá se z prostůrků buď trub- 

 kovitých nebo i značně rozšířených, buňkám nebo chodbičkám po- 

 dobných, v nichž vrstva basidie nesoucí jest umístěna. 



Odchylný náhled o příbuznosti Boletineí pronáší Lotst (1907). 



Základem celé této skupiny jest rod Boletus, jakožto největší a 

 nejstarší. Dějiny jeho jsou dějinami všech Boletineí. 



Jméno Boletus pochází od řeckého ß&Xog. Římanům značilo 

 houby jedlé vůbec. Poprvé užil tohoto názvu ve vědecké literatuře 

 Dillenius (1719) na označení rodu Hymenomycet, Od něho přejímá jej Linné. 

 a charakterisuje takto: „Fungus horizontalis, subtus, porosus." V něm 

 obsažen je Suillus a Polyporus Micheliho (1726). Dilleniem řídí se 

 mnoho pozdějších autorů, jako Scopolus (1772), Schaeffer (1774) 

 Schbader (1794), Schumacher (1801) i Persoon v S. F. (1801). Tu cha- 

 rakterisuje a dělí rod Boletus takto: „Pileus varius tubuli et pori te- 

 retes integri. A) Pileo pulvinato, carnoso a tubuîis eloDgatis facile 

 disiungeste (Suilli veterum). B.) Pileo carnoso, excoriaceo, utplurimum 

 subtuberoso, tubis subbrevibus cum pilei substantia conexis. Fries 

 v S. m. (1821) sužuje značně dosavadní rozsah r. Boletus a řadí do 

 něho pouze formy Persoonem sub A) uvedené. To jest právě rozsah 

 naší skupiny Boletineí. 



Friesem řídí se pak již Persoon v M. Eur. (1825) a po něm 

 celá řada autorů až do dnešní doby. 



Od doby Friesovy již mnoho autorů pokusilo se o rozdělení r. 

 Boletus s menším neb větším zdarem; z nich uvedu jen některé. 



Presl (1846) oddělil od r. Boletus r. Suillus, do něhož zařadil 

 všechny Friesovy Bolety se závojem a pokožkou slupitelnou, čímž 

 druhy od sebe vzdálené spojil, blízké oddělil. S větším úspěchem dělí 

 rod Friesûv Winter (1884), jenž rozdělil rod Boletus na základě různé 

 oddělitelnosti trubek od klobouku na tři podrody : Boletus, Boletinus 

 Kalch. a Gyrodon Opat. Saccardo (1888) povyšuje podrod Gyrodon za rod a 

 připojuje rod Str obi lomy ces Bjsekeley se šupinatou plodnicí. Na základě 

 barvy spor dělí Boletineae Schroeter (1889), použiv částečně rozdělení 



