Monografie českých Boletineí. H 



jen tam, kde jsou zvláště význačné. Největší význam mají pro stránku 

 užitkovou. Jimi řídí se značně jedlost a nejedlost hub. 



Z Boletineí hořké a proto nepoživatelné jsou B. felleus, 

 pacht/pus, olivaceus, radicans a G. lividus. Odporně chutnají B. suspectus 

 a dulcis. Velmi význačně, kořenně peprnou chuť má B. piperatus. 

 U ostatních druhů jest chut celkem shodná, bud příjemná nebo ne- 

 význačná. I podezřelý druh B. satanáš má chuť příjemnou. 



Vůně většiny Boletineí je příjemná hubna (či ovocná) nebo nevý- 

 značná; jen některé z nich, zvláště ony nechutné mají vůni často ne- 

 příjemnou. 



Trubky. 



Hymenium Boletineí rozprostřeno jest po stěnách trubiček, jichž 

 souvislá vrstva umístěna jest na spodu klobouku. 



Vrstva subhymeniální, hymenofor, trama, tvořící 

 základní pletivo trubek, skládá se z těchže elementů, jako ostatní 

 plodnice, ovšem jinak seskupených (De Bart 1866). 



Z něho vystupují do vnitř trubek hustě vedle sebe vlákna, na 

 jichž koncích tvoří se b a s i d i e. Kromě vláken f e r t i 1 n í c h, vy- 

 skytují se tu i hyfy sterilní, jalové, jichž konce šlovou parafysy. 

 které spolu s basidiemi tvon vrstvu h y m e n i á 1 n í, h y m e n i u m. 



Trubky svým postavením vzhledem ku třeni a ke klobouku, pak 

 tvarem a rozsahem svých ústí, jsou důležitým znakem Boletineí. 



U rodu Boletus, Suillus, a Boletopsis jsou u dospělých plodnic 

 téměř tak dlouhé, jako je výška dužiny klobouku, pravidelné. Vrstva 

 jich jest od klobouku snadno oddělitelná. Tížeji od klobouku odděli- 

 telné, ostatně však s předešlými shodné trubky má rod Strobilomyces. 

 Od trubek uvedených rodů značně liší se trubky rodu Gyrodon. Jsou 

 velice krátké, nesnadno od klobouku oddělitelné. 



Trubky všech Boletineí jsou mezi sebou navzájem snadno oddě- 

 litelné. 



U některých druhů Boletineí vyskytují se složitá ústí tru- 

 bek. Příkladem jest v r. Boletus druh B. bovinus a v rodě Boletopsis 

 druhy B. flavida, viscida a fulvescens, u nichž trubky po dvou ústí 

 do jednoho otvoru většího (Rostkovius T 2. a 4.). U druhu Boletopsis 

 cavipes ústí do jednoho otvoru více trubek. Obruby hlavních ústí 

 tvoří tu radiálně uložené a centrálně směřující pruhy, které podávají 

 nám vysvětlení, jak mohly vzniknouti lamelly Agaricineí (Lotst, Ve- 

 lenovský). 



Důležitým systematickým znakem u Boletineí je poměr tru- 

 bek ku třeni. U rodů Strobilomyces a Boletopsis jsou trubky buď 



