Monografie českých Boletineí. 35 



B. lactifluus Wahl. arr. IV. y 20. Peks. S. f. 506, Hall. 2305, Sow. Supi. 420; 

 B: flavornjus Schaeffer T 123, No 176; 

 B. inquinans Schradee Spicil. p. 144. 



Klobouk 2—7 cm široký, polokruhovitý, světle, žluto- nebo rezavě 

 Imědý s okrajem v mládí podehnutým, později přímým. Pokožka slizká, 

 tenká, slupitelná. Trubky připojené, nedlouhé, světležluté, s ústími 

 jednoduchými, v mládí drobnými, mléčnými kapkami posázenými. Třen 

 krátký, bledožlutý, bez závoje a prstence, na spodu kryt je velmi 

 jemnými šupinkami, svrchu tmavšími tečkami. Dužina žlutobílá, bez 

 proměny. Spory podlouhlé, ellipsoidní, 8 — 10 ^ dlouhé, 3 (i široké. 

 Membrana žlutohnědá. 



B. granulatus slově lidovým jménem klouzek ovčí, kluzák, podmásník neb 

 másník. Roste v Evropě, Sibiři a Sev. Americe. V Cechách ve vlhkem létě jest ve- 

 ice hojný, někdy i na podzim se tu objevuje (Radotín 1909). Vyškytá se zejména 

 na příkopech, okrajích lesů, v travnatých borovinácb, často ve shlucích. Podobá se 

 velice B. luteus. Liší se nedostatkem závoje, světlejší barvou a přítomností mléč- 

 ných kapek na trubkách. Chuť a vůaě příjemná. Sbírá se hojně a donáší na trhy 

 pražské i venkovské. Pěkná vyobrazení nalezneme u Krombh. T 24 (11 — 26), který 

 jej íakó poprvé pro království české uvádí r. 1836, pak u Michaela II. T. 40, 

 Schaepfera T. 123, NeeseT205, Čelak.-Lohr. T. 4 (2), Dufour T. 64 No 129. 



2. B. piperatus Bulliard 1790. Klouzek peprný. 



B. piperatus Bull. T 451 (f. 2) Krombh. T 37 (12—18), Pers. S. f. 507, M. E. 



II. 328, Fries S. m. 1. 338, Sow. T 83, Nées f. 207, Letell. 50, Rostk. 



T 6, p. 47, Rabenh. 3260, Schad. Spicil. 143, Krejčí-Bill 116, Michael. 



T 16, Čelak.-Lohr. str. 33, Gillet, Winter 1153, Düfodr T 60 No 132, 



Bernard L. b. str. 162, J. h. str. 33, Bezděk, Schroeter 1046, Velenovský 



Archy I. str. 245; 

 B. ferruginatus Batsch El. f. 139, T. f. 128. 



Klobouk slabě vypouklý, 1 — 6 cm široký, za vlhka slizký, za 

 sucha hladký a lesklý, hnědožlutý, až šedožlutý. Pokožka tenká, 

 zprvu slupitelná, později přischlá. Trubky rezavo hnědé, sbíhavé, 

 s velikými, hranatými, rezavohnědými otvory. Třen hladký, tenký, 

 3 — 6 cm dlouhý. Na basi kryt jest žlutým vlášením myceliovým. 

 Dužina klobouku měkká, bledožlutá, při porušení žloutnoucí, chuti 

 palčivě peprné. (Vůně příjemná). Spory podlouhlé, ellipsoidní, 8 — 9 ft 

 dlouhé, 3 — 4 \i široké. Membrana žlutohnědá, hladká. 



B. piperatus jest domovem v Evropě, Sibiři i Sev. Americe. V Cechách 

 všude v lesích smíšených, ve smrčinách a ve vřesu po celé léto, až do zimy. Vy- 

 škytá se bud jednotlivé, nebo i v menších skupinách. Přes svou peprnou, příjemnou 

 chuž požívá se jen zřídka, a to jen co koření. Slově proto též peprník nebo hřib 

 či klouzek peprný. Jest málo variabilní, snadno se dá určiti, a proto ode všech 

 autorů stejné pojmenován. Pro Cecby uvádí jej poprvé Krombhqlz 1836. Pěkná 



