40 Vílí. František Smotlacha: 



1. B. chrysenteron a, s pokožkou buď celistvou, nebo puka- 

 jící a políčkovanou, s dužinou žlutou, více méně modrající. 



Koste nejen v lese, ále i pod lipami, v křovinach a jinde. V pražských 

 parcích je dosti hojný. Jest totožný s B. subtomentosus Rostk. T 23, p. 81 a B. 



chrys. u Michaela I. N 10. 



2. B. chrysenteron ß, chrysenteron roseus Smotlacha 1910. 

 Vyznačuje se růžovou pokožkou klobouku. Jinak shoduje se 



s typem. Klobouk 1 / 2 — 4 cm široký, třen 2 — 6 mm tlustý. 



Sbíral jsem jej na několika místech. (Kopec sv. Jana, Bořek, Bělečko ve 

 východních Cechách\ Prof. Velenovský sbíral jej v srpnu 1910 u Mnichovic. Vy- 

 obrazení nikde. 



7. B. liortensis Smotlacha 1910. Hřib sadní, modračka. 



Klobouk z počátku polokulovitý, později rozšířený, polštářovitý, 

 8—15 cm široký, až 2*5 cm tlustý, s pokožkou jemně plstnatou, špi- 

 navé hnědou, až temnou, jako u B. chrysenteron, nepatrně slupi- 

 telnou. Šťavnatá dužina pod pokožkou načervenalá, jinde žlutá, 

 při porušeDÍ okamžitě silně modrající, brzy však se na některých 

 místech odbarvuje, takže místy je pak šedá, místy temně modrá. 

 Trubky nestejně dlouhé, ke třeni připojené, s otvory pětihrannými, 

 nejprve též žlutozelenými, později medové zabarvenými. Při porušení 

 brzo intensivně modrozelenají. Třen dužnatý, zprvu tlustý, válcovitý, 

 později se tenčící, někdy až 15 cm dlouhý, obyčejně však krátký. 

 Při doteku brzo intensivně inkoustově modrá a stává se pak temným, 

 podobně jako jeho dužina. 



B. liortensis jest chuti nevýznačné, vůně příjemné. Sbírám tento druh od 

 roku 1902 každoročně ve vlhkem létě pod lipami v stinném ovocném sadě na 

 Kopci sv. Jana u Hradce Králové, na půdě písčité. V r. 1910 rostl ke konci čer- 

 vence. Jest velice blízký B. chrysenteron. V literatuře jsem jej nenalezl. Jedlý. 



8. B. radicans Persoon 1801. Hřib brotanovonný Puesl 1846. 



B. radicans Persoon Syn. 507, M. E. II. 134, Kkombh. T 48 (1—6), H. VIII. 6, Fries 

 S. M. I. 390, Epier. 415, Rabenh. 3253, Prese 1915, Schroeter 1040, Sacc. 

 VI. 4689, P. Hennings p. 193; Non Rostk. 87 T 26. 



Má polokulovitý, 6 — 10 cm široký, později polštářovitý, olivově 

 zelený, suchý, měkký, skoro plstnatý kloubouk, s okrajem v mládí 

 dolů sehnutým, s dužinou žlutou, při porušení modrající. Noha tenká, 

 válcovitá, má na své basi svazky myceliových vláken, jež tu i po vy- 

 tržení plodnice setrvávají. Jest hladká, žlutá, červeně pruhovaná, po 

 doteku špinavící. Trubky připojené s otvory žlutými, stejnými. 



