

Monografie českých Boletineí. 47 



7), Heft V. p. 10 (hřib bronzový), Winter 1132, Sacc. VI. 4779, Schroetek 



1033, P. Henu. p. 192, Michael II. No. 39, Bezděk Houby Str. 183, Macku 



č. 193, Velenovský Archy I. str. 243; 

 B. irrideus Rostk. p. 65, Tl5; 

 B. aeneus Frank 977, Lohrinser-Čelakovský T. IV. obr. 5, str. 32, Bernard L. 



b. str. 161. 



Klobouk zprvu polokulovitý, později rozšířený, 10—20 cm ši- 

 roký, tuhý, masitý, hladký, značně tlustý, na povrchu mědnatě 

 (bronzově), kaštanově nebo olivově zbarvený. Trubky zprvu 5, později 

 8 — 10 mm dlouhé, při třeni značně zkrácené, jemné, zlatožluté, 

 s otvory malými, okrouhlými, stejně jako trubky zbarvenými. Spory 

 hnědé, podlouhle ellipsoidní, as 12 t u dlouhé, 4 4 u široké. Třen až 

 20 cm dlouhý, 3 — 5 cm tlustý, plný, pevný, válcovitý, žlutý, síťko- 

 vaný, po doteku nepatrně modrající. Dužina bílá, na porušeném místě 

 žloutnoucí, velice jemná, tuhá. U starších plodnic dužina i trubky 

 při porušení poněkud zelenomodrají. Plodnice často ve shlucích. 



B. aereus jest domovem v celé Evropě, ale roste tu jen řídce v lesích 

 listnatých a jedlových Da těžších půdách. V Cechách východních jest dosti hojný, 

 sbíral jsem jej tu na četných místech. Řidčeji vyskytuje se ve středních Cechách, 

 kde vystřídává jej příbuzný druh B. regius, značně mu habitem podobný. 



Objevuje se hlavně v létě od června do konce srpna. Podhoubí jeho žije 

 značně hluboko v půdě a proto může vytvořovati plodnice i za velkých such. 

 Vyznačuje se dužinou obzvláště tuhou a proto slově lidově hřibem kamenným. 

 Jiné jeho názvy lidové jsou : hřib jedlový, pannenský nebo též žlutý. Jest jedlý, 

 ba velice chutný, proto je na východočeských trzích (Pardubice, Hradec Králové) 

 velice ceněn; též na trzích pražských jej nalezneme. Jest spolu s B. regius nej- 

 trvanlivější z hřibů. Často vidíme plodnice jeho po celý týden na témže krámku, 

 přes noc ukládají je ve sklepe, ráno kropí vodou a tak udržují je i týden ve 

 stavu zdánlivé čerstvém. Pro Cechy uvádí jej poprvé Krombholz (1846). Dle 

 Macků roste i na Moravě. Hojná vyobrazení uvedena jsou svrchu. 



19. B fuscoroseus Smotlacha 1910. Růžovník. 



Klobouk zprvu polokulovitý, později polštářovitý, 10 — 20 cm ši- 

 roký, barvy hnědé s růžovým nádechem. Trubky zprvu krátké, po- 

 zději prodloužené, 1 — 1 1 / 2 cm dlouhé, z počátku zjevně na třen pře- 

 cházející, později pouze připojené, žluté s ústími okrouhlými, úzkými, 

 stejně jako trubky zbarvenými, po doteku mírně modrozelenajícími. 

 Spory světlehnědé, ellipsoidní, 10 p dlouhé, 3 — 4 ^ široké. Třen 

 8— 16 cm dlouhý, tuhý, plný, zprvu kuželovitý, dole břichatý, nahoře 

 ztenčen, celý význačně síťkován, na povrchu při porušení nejprve 

 modrozelenající, později špinavící. Dužina plodnice tuhá, jemná, žlutobílá, 

 při porušení modrající. 



