4 XIV. Dr. Jaroslav Milbauer : 



říš. něm. patentu č. 188504 z r. 1908 kaliummagnesiumkarbonat za zvýše- 

 ného tlaku. Získají tím uhličitan horečnatý velmi reaktivní, což pro rege- 

 neraci jest důležité. Z kyslíku a kysličníku siřičitého, aniž by použil kon- 

 taktní hmoty, pouze tlakem 100 atmosfér docílil sloučení v kysličník sírový 

 R.Frank; dle patentu říš. něm. č. 194879zr. 1906 ssajekompressor tuto 

 směs obou plynu a komprimuje ji na vysoký tlak, reakce prochází hladce, 

 velmi rychle, vzDiklé při reakci teplo užívá se ku předhřátí nových 

 dávek reagujících plynů. Při vypuštění z kompresse vytéká kysličník 

 sírový vzniklou expansí tak se ochlazující, že nemůže se rozkládat. 

 Není dosud nic slyšet, zda způsob se v praxi osvědčil. I pro synthesu 

 monoxydu dusíku ze složek snaží se nyní využiti vysokého tlaku 

 v patentu říš. něm. č. 216518 patřící Haüsserovi ; zrychlenou výrobu 

 kalciumkarbidu užitím tlaku patentovánu má Ch. Diesler (říš. něm. 

 pat. č. 125.209). Absorbci dusíku v karbidech napomáhají G. Bredig 

 a W. Fränkel zvýšením tlaku [franc, patent č. 382.188). 



Ze všeho toho je patrno, že anorganický velkoprůmysl počíná 

 jmenovitě v poslední době hojně aplikovati vysoký tlak jako agens 

 velmi účinné. 



Ze starší literatury technické všeobecně je známo dobývání fer- 

 rokyanidu draselnatého z opotřebované hmoty plynárenské (původně 

 patent fy Kunheim a spol.) ve formě podvojné vápenaté soli a rozklad 

 její s potaši v roztoku za zvýšeného tlaku. 



Obraťme nyní dále pozornost ku vlastnímu jádru této práce. 



Princip pracovni. 



Do roury z materiálu, který vydrží vysoký tlak kyslíku při 

 teplotách 400—500° C vložena rourka reakční, naplněná čistým ky- 

 sličníkem olovnatým, roura pak neprodyšně uzavřena, vložena do 

 pece na konstantní teplotu, spojeno s přístrojem přivádějícím reakční 

 plyn kyslík, neb jeho směse se vzduchem a když vzduch vytlačen 

 z roury, zvýšen tlak reagujícího plynu na žádoucí výši, načež 

 zahříváno při konstantní teplotě po určitou dobu, pak roura vytažena 

 rychle z pece, ochlazena pod tlakem, konečně tlak uvolněn, reakční 

 rourka vytažena a stanovena hodnota vzniklého produktu analytickou 

 methodou, jak jsem ji popsal v prvním dílu části theoretické na 

 str. 10., s tou zrněnou, že používáno ku rozpuštění minia 10 gr octanu 

 ammonatého a stanovení provedeno, pokud možno rychle. (Srovnej 

 k tomu nejnovější práci A. Chwaly a H. Coeleho v Zeit. f. analyti- 

 sche Chemie 50. str. 209). 



