O lokalisaci betainu v rostlinách. 5 



Z veškerých uvedených výsledků vidíme, že jest betain velmi 

 nestejnoměrně v rostlině rozdělen V největším množství se vyskytuje 

 v listech a jest ho v listech mladých na jaře daleko více než v listech 

 starých na podzim. Rovněž v mladých, zelených dosud výhoncích na- 

 lezeno hojně betainu. — Obsah betainu v květech lze vysvětliti tím, 

 že jsou koruny květů vlastně přetvořenými listy. Kůra (u Lycia a 

 Atriplexu), ač byla zcela šťavnatá a pod hnědým povrchem zelená, 

 obsahuje již méně betainu a ve dřevě jest jeho množstvím velmi 

 skrovné. Kořen jednoletého Amarantu má jen 0.48°/ betainu oproti 2. 16% 

 v listech kdežto kořen cukrovky, který jest orgánem reservuím, ob- 

 sahuje v sušině 0.95 — 1.20% betainu oproti 2.62% .v cepelovině listů 

 téhož exempláru. 



Velice nápadným bylo nepatrné množství betainu v čistých, 

 obalů zbavených semenech. Vidíme, že obsahovala jen sledy be- 

 tainu (Beta vulg., Spinacia oler. ze zaznamenaných výše čísel. Hablit- 

 sia tamn.), ba v semenu Chenopodia foet. vůbec betain nenalezen a 

 tam, kde plody měly betain, byl tento lokalisován v obalech (Beta, 

 Amarantus retrofl.). 



V některých případech určena voda v čerstvých orgánech a shle- 

 dáno, že jejich šťavnatost není v patrné souvislosti s obsahem betainu. 

 Tak připadlo na př. na 100 dílů vody u Lycia ve dřevě 1.4, v kůře 

 1.5 a listech 4.7—10.7 dílů betainu. 



Rovněž nestálý byl poměr dusíka betainu k dusíku veškerému 

 na příklad u Beta vulg. v čistém semenu na 100 dílů veškerého du- 

 síka jen 0.05 dílů dusíka betainu, v cepelovině listů 7.7 dílů a v ra- 

 piden dokonce 14.4 dílů. 



Celkem poznáváme z lokalisace betainu v rostlině, že se hromadí 

 v místech největší činnosti fysiologické, v listech. Z toho, jakož i z té 

 okolnosti, že jest ho v mladých jarních listech mnohem více než v li- 

 stech podzimních, které již svou činnost ukončují, a že množství jeho 

 klesá v dřevě, kde buňky činnost již značně omezily, lze souditi, že 

 betainu připadá velmi důležitý úkol v dusíkovém hospodářství rostliny. 

 Tomu také nasvědčuje vysoký podíl betainu v kořenu cukrovky*) (až 

 1.2% v sušině), který má zajisté pro rostlinu vetší význam než 

 u jednoletého Amarantu s jen 0.48% betainu v sušině kořenu. 



*) Lok ilisaci betainu v kořenu cukrovky vedle jiných neculuů studoval J. 

 Uiban (L. C. 1907, 229.) a našel, že jeho množství stoupá směrem k povrchu. 

 Vnitřní třetina řepy obsahovala 0.184% betainu, druhá 0.28% a- vnější s kůrou 0.30% 

 špička kořece 0.22%. střední část 0,21% a hlava 0,28% ve hmotě s ca 22% sušiny. 



