Možno-li mitochondiïe vykládati za hmotu dědivou ? 3 



škrkavky koňské snadno sledovatelnými. Ponechal bych tedy vyvrácení 

 doktríny naznačené jiným silám, kdybych neměl příležitosti poukázati 

 při této příležitosti na íakt, jenž může osvětliti děj assimi- 

 lace i cestou morfologickou. Neboť to, co bratří Zoyové 

 a Meves vykládají za míšení se mitochondrií oteckých a mateřských, 

 jest jen nepatrná a poslední fase děje assimilačního, jímž se plasma 

 spermiová stává prostou substancí vaječnou a beze stopy mizí. 



Abych tuto thesi fakty doložil, musím vyjíti z popsání dospělých 

 spermií škrkavky koňské, jak se nalézají v hojném počtu v uterech 

 oplozené Ç. Struktury, které tu poznáme, musily by se, kdyby sku- 

 tečně byly mitochondrie hmotou dědivou, jeviti nezměněnými i po 

 vniknutí spermie do vajíčka a sprovázeti zde všecky další děje při 

 tvoření pronucleů. 



Jest-li však mizí ony prvotné struktury spermiové beze stopy 

 pak nelze o mitochondriích mluviti jako nositelích dědičnosti vůbec 



Tvar spermií škrkavky jest známý. Představuje kužel, jehož 

 přední vypouklá část představuje hlavici a zadní v kužel se zužující 

 jest jakousi kostrou spermie. Zde nalézá se také ono známé lesklé 

 tělísko, jež hraje jistou úlohu v našem výkladě. 



Přední hlavová část spermií dospělých jest pozoruhodná, ježto 

 struktury její nejsou u žádné jiné skupiny živočišné přítomny. Zá- 

 kladní hmotou hlavice jest homogeuí substance, v níž se mně nepoda- 

 řilo nalézti ani onu pěnitou strukturu, jež by v takových hyaliních 

 hmotách snadno se měla dokázati. Nepochybuji ostatně, že se alveoly 

 zde jistými methodami objeví. 



V centru této hmoty leží „jádro", intensivně se barvící zvláště 

 železitým haematoxylinem, takže o nějakých strukturách nelze mluviti. 

 Vymyká se toto jádro vůbec z pojmů jádra buněčného, neboť ani Van 

 Beneden, který sledoval celý vývoj spermií, a po něm i jiní, nepoznali- 

 význam tohoto jádra spermiového. Dle dnešních ponětí a bez známostí 

 analogických útvarů v dospívajícím vajíčku, bylo by možno jádro sper- 

 mií škrkavcích označiti nanejvýše jako „pyknotické." Ve skutečnosti 

 však to není prvotné jádro spermatocytové, nýbrž jádro druhotné, 

 skutečně odpovídající „zárodečné skvrně" neb také „chromatickému 

 nucleolu" ve vajíčkách. V něm totiž jsou přítomny chromosony v počtu 

 redukovaném, jak ostatně blíže seznáme, neboť nelze nám pro struč- 

 nost zprávy celý výklad tento zevrubněji odůvodniti. 



Na obr. 1. jsou čtyři spermie škrkavky koňské vyobrazeny a ve 

 všech jsou dosud projednané komponenty snadno poznatelné. V a a & 



