12 XXIII. Dr. Břetislav Zahálka: 



obdobu Lubnavské a Nýřanské flece; horizontem tím počíná spodní 

 oddíl Katzerova postkarbonu (permu). V době novější (21 pg. 24) jest 

 flec nýřanská spíše ku karbonu než-li ku permu řáděna, pročež uvádím 

 tu za základ křídy karbon. Dále jest karbon v okrsku našem základem 

 pásma I. na výšině „Rovině" (mezi Želenicemi a Brandýskem) — viz 

 Krejčího a Helmhacker a (17) a Počtu (21). 



Nejblíže odtud na jih setkáváme se s pásmem í. blíže jižního 

 konce výšiuy Turské, u Tuchoměřic, u Kněževsi atd., kde všude až 

 k údolí Šáreckému spočívá na břidlicích a lyditech stáří a 1 g o n k i- 

 ckého. Pěkně znatelná jest transgresse křídy v profilu č. 16., mezi 

 Tuchoměřicemi a Statenicemi a v profilu č. 19. , severně nad Jene- 

 rálkou. Všude jest transgresse spojena s diskordancí. 



V dalším rozšíření pásma I. směrem k Liboci a Hostivicům jest 

 základem pásma I. silur (pásmo D, d^^J. Pod částí Bílé Hory 

 a Vidovle jest vyvinuto i souvrství Dd 5 ). Na výšině „Píská" u Stodůlek 

 tvoří základ pásma I. silurská souvrství Dd 2 , 3 , 4 . Pěkně přístupna 

 jest transgresse křídy na siluru v profilu č. 38 na severozápadním 

 svahu Vidovle; spojena jest tu, jakož i všude jinde, s diskordancí. 



O základu pásma I. v nejjižnějších zbytcích křídových (Malá 

 Chuchle, Slivenec atd.) viz v oddílu posledním této práce. 



Patro pásma I. 



Pásmo I. jest všude v prozkoumaném okrsku kryto pásmem II., 

 jež oproti pásmu I. jest charakterisováno přítomností mořských zka- 

 menělin a glaukonitu. Pouze mezi Mileticemi a Velvary, ve vlně 

 terainové, severně od potoka Vranského, kryto jest pásmo I. lesem 

 diluviálním. Dobře přístupný profil viděti jest v zářezu silničním 

 severně od mostu přes Vranský potok. 



L é s má tu mocnost as V 2 m a J es t barvy žluté. Obsahuje množství 

 mikroskopických zrnek křemenných velikosti O02 — 0*18 mm. V ky- 

 selině solné silně šumí. Na styku s pískovcem pásma I. jest lós 

 v mocnosti 25 cm přeplněn drobnými bílými hlízkami aluminitu 

 velikosti 1 — 10 mm; zřídka nalezne se hlízka až 3 cm veliká. Ve 

 společnosti aluminitu spatřiti lze tu a tam drůzu (až 7 mm velikou) 

 monoklinických krystalků sádrovcových. Poněvadž aluminit se sádrovcem 

 pokračuje i hlouběji do vrstev křídových, uvádím tu celý profil této 

 zajímavé lokality: 



