Iß XXIII. Dr. Břetislav Zahálka: 



negativní. Má-li tvar sloupečků, zhášejí tyto rovnoběžně s podélným 

 směrem svým. Pleochroismus jest silný mezi světle žlutou, případně 

 temně olivovou a temně hnědou. Jest rozšířen v pískovcích kaolini- 

 ckých dosti stejnoměrně po celém prozkoumaném okrsku. 



4. V pískovcích kaolinických pásma I. v profilu č. 1. íresp. č. 

 15.) na „Provázce" roztroušeny jsou v jejich kaolinickém tmelu hojné 

 anisotropické jehličky délky 012— 0*024 mm; zmínka o nich stala se 

 již při popisu permských hornin tohoto profilu. 



Vedle normálných pískovců kaolinických zjištěna ještě následu- 

 jící odrůda jejich : 



Pískovec kaolinicko-sericitový. Skládá vrstvu 1. 

 v lomu SZ nad Stodůlkami u Prahy (profil č. 40). Jest jemnozmý, 

 šedozelený, pevný a slohu deskovitého. Makroskopicky zřetelná jsou 

 pouze zrnka křemenná, roztroušená zrnka bílého kaolinu a tu a tam 

 šupinka bílého muskovitu. Mikroskopicky zjištěno, že ku tmelu kao- 

 linickému přimíseno jest hojně sericitu, jenž dodává hornině barvu 

 nazelenalou. Sericit jeví se pod mikroskopem ve tvaru protáhlých 

 šupinkovitých třtinek ; na okrajích nepravidelně omezených, délky nej- 

 výše 024 mm, barvy zelenožluté. Dvojlom jest vysoký a zvláště na 

 okraji třtinek projevuje se pestrými barvami. Index lomu světelného 

 stanoven methodou Beckeho v mezích 1*583 — 1599. Vznikl dle všeho 

 jako kaolin — větráním orthoklasu. 



S pískovcem tímto jest téměř shodný pískovec ve stráni severně 

 od Nelahosevsi (profil č. 6, vrstva 4.). Jest rovněž tence vrstevnatý, 

 avšak na tmel oproti předešlému chudší. Střídají se v něm proužky 

 šedobílé s žlutozelenými, ve kterých mikroskopické třtinky sericitu 

 více jsou nahromaděny. 



Pískovce jílovité nevyskytují se nikdy v kvádrech; jsou 

 vždy vrstevnaté. Často tvoří tenké vložky v kvádrovém pískovci kao- 

 linickém. Většinou jsou jemnozrné, jeu zřídka drobnozrné. Barva 

 převládá šedá. Větší příměs drtě úhelné způsobuje zabarvení tmavo- 

 šedé. Tmel jílovitý, pokud jest ve větším množství přítomen, a to 

 jest ve většině případů, špatně tmelí zrnka křemenná ; proto jsou to 

 horniny většinou málo pevné a jen zřídka, je— li tmelu méně, nabývají 

 pevnosti značnější. — Je-li tmelu zvláště mnoho, takže hornina jest 

 již přechodem ku jílu písčitému, označen pískovec „velmi jílo vitým". 

 Všeobecně rozšířená příměs v pískovcích jílovitých jsou šupinky mu- 

 skovitu. Vzácně přítomen jest aluminit a sádrovec — oba nerosty 

 zjištěny v pískovcích jilovitých v zářezu silničním jižně od Miletic 

 (viz profil č. 3 a popis křídových vrstev lokality „Miletice"). 



