Pásmo li. 

 křídového útvaru v západním Povltaví. 



Napsal dr. Břetislav Zahálka. 



Pásmo II., nejblíže mladší horizont po pásmu L, jest v západo- 

 českém útvaru křídovém nejstarším sedimentem mořským. Jest vy- 

 vinuto ve třech různých faciích : přestavlcké, perucké a útesové. V se- 

 verní části prozkoumaného okrsku — v oboru facie přestavlcké — 

 jest rozhraní mezi pásmem II. a I. ostré : pískovce pásma II. liší se 

 od pískovců pásma I. nápadně obsaženým v nich glaukonitem a moř- 

 skými zkamenélinami. V jižní však polovině prozkoumaného území ; 

 t. j. v oboru facie perucké, přecházejí kvádrové pískovce pásma I. 

 souv. d) zvolna do pískovců pásma IL, takže jest těžko vésti přesnou 

 hranici mezi oběma pásmy. Spodní oddíl pásma II. má tu nedostatek 

 glaukonitu i mořských zkamenělin, což svědčí o tom, že míšení se 

 mořských vod se sladkovodními, na počátku období pásma II., dalo 

 se znenáhla. To samé pozorováno bylo C. Zahálkou (56) vPoohří. 



Rozšíření a základ pásma II. 



Pásmo II. má v prozkoumaném okrsku rozšíření větší nežli pásmo I. 

 Předně vyvinuto jest všude tam, kde pásmo I., tvoříc tak jeho 

 patro, za druhé pak rozšířeno jest na výšině Turské a na západním 

 jejím výběžku (v pruhu od Makotřas za Středokluky), kdež spočívá 

 přímo na útvaru algonkickém. Nepatrná část pásma II. má za základ 

 karbon; jest to zbytek vápnitých usazenin táhnoucích se v pruhu po 

 vrcholu severozápadní stráně údolí Votvovického, mezi Votvovicemi a 

 Zákolany. 



O patru pásma II. 



Patrem pásma II. jest většinou pásmo III. Na některých místech 

 jest pásmo III. erosí odplaveno a tu tvoří pásmo II. buď samo po- 

 vrch zemský, kryto jsouc pouze ornicí (jako na Lobči, severozápadně 



