Křídový útvar v západním Povltaví. 5 



glaukouit slyditem velmi často, ínuskovit jest méně hojný, drť úhelná 

 jest dosti vzácná, limonit místy prostupuje a zbarvuje horninu do 

 žlutá. 



Rozšířeny jsou v krajině kolem výšiny Turské v oboru fácie 

 přestavlcké a perucké. Na výšině Turské — v oboru facie útesové — 

 zjištěny pouze u cihelny Tuchoměřické (prof. č. 17., vrstva 1.3. a 4.). 



4. &) Pískovec kaolinicko-glaukonitický. 



Liší se od předešlého jen hojnější příměsí glaukonitu. Barva 

 pískovce bývá různá: nazelenalá až šedá, žlutozelená až žlutá neb 

 různých odstínů hnědých. 



Pískovec kaol.-glauk. nad Lobčí (prof. č. 10., vrstva 1.) obsa- 

 huje vzácně roztroušené glaukonitisované jehlice spongií; vnitřní ka- 

 nálek jest neznatelný. 



Rozšíření mají pískovce tyto jako skupina předešlá. 



5. a) Pískovec jílovitý. 



Zrnka písková tmelena jsou jílem; tmelu jest vždy hojné. Proto 

 rozpadá se pískovec jílovitý při povrchu velmi snadno. Zrna jest 

 vždy jemného. Barva bývá šedá, šedožlutá až žlutá. 



Akcéssorické součástky jsou: glaukonit, muskovit, uhelná drť 

 (vzácně), úlomky lyditu a břidlic algonkických. 



Pískovec jílovitý z vrstvy 1. profilu č. 15. na Provázce obsahuje 

 hojně čirých anisotropických jehliček délky 0"006 — 0*025 mm (cf. 

 pískovec glauk.-jílovitý z vrstvy 2. těhož profilu). 



Pískovec jílovitý rozšířen jest v krajině severně od výšiny Tur- 

 ské v oboru fácie přestavlcké a vzácně na výšině samé v oboru fácie 

 útesové (u cihelny Tuchoměřické — prof. č. 17., vrstva 2.). 



5.6) Pískovec slínitý. 



Liší se od předešlého pouze příměsí uhličitanu vápenatého ku 

 tmelu jílovitému. Při povrchu rozpadá se snadno. Zrna jest vždy 

 velmi jemného. Barva převládá šedá s různými odstíny do zelené, 

 žluté a hnědé. Akcéssorické součástky jsou : glaukonit, úlomky lyditu 

 a břidlic algonkických. 



S pískovci slínitými setkáváme se pouze na výšině Turské a 

 v západním výběžku jejím, tedy v oboru facie útesové. 



