24 XXIII. Dr. Břetislav Zahálka: 



Profil 43. 

 Kaplička na křižovatce při jihových. rohu zámku 342 - m n. rn. 



6. Nepřístupné vrstvy pásma III .5*4 



5. Slin písčitý, spongiový, nažloutlý 

 s šedými proužky ; obsahuje pevné koule k ř e- 

 mitého vápence spongiového še- 

 dého 9-2 



4. Slin písčitý, spongiový, nažloutlý, 



v pevné lavici 0*1 » 



3. Slin písčitý, spongiový, nažloutlý, tence 



deskovitý 0*3 



2. Vápenec křemitý, spongiový, šedý 



v pevné lavici 0*4 



1. Slin písčitý, spongiový, nažloutlý . . .1-1 

 Nepřístupno 10-7 m 



í Vápenec zrnitý, hrubozrně písčitý, nahnědlý, 

 Pásmo II. | ve j mi p evn ý # 03 w 



314-5 





\ L y d i t šedý, červeně skvrnitý, hlouběji nepřístupno 

 Algonkium j vûbec 14 _ 5 



m 



Východní konec obce Buštěhradu na dně údolním. 300 m n. m. 



Pásmo II. přístupno jest v Buštěhradu při silnici na východním 

 konci městečka a to ve vrstvě pouze 3 dm mocné, spočívající přímo 

 na útesu lyditovém. Vyvinuto jest tu ve fácii útesové, v podobě velmi 

 pevného vápence zrnitého, hrubozrně písčitého. Makroskopicky 

 lze spatřiti v hornině hojnost hrubých zrn křemených a úlomků váp- 

 nitých lastur (Ostreí), jež jsou zarostlé v pevné, zrnitě překrystalo- 

 vané hmotě vápencové; akcessoricky vyskytují se úlomky tmavé bři- 

 dlice algonkické a lyditu. Pod mikroskopem spatříme tu a tam hně- 

 dou partii liinonitickou, zrnka tmavého lyditu neb břidlice algonki- 

 cké, zeleného glaukonitu neb jehlici spongiovou z vápence. 



Až dosud sestávalo pásmo II. z hornin pískovcových, vápenec 

 postrádajících. V Buštěhradě setkali jsme se s nejzápadnějším výběž- 

 kem útesové facie pásma II., jež v kraji východně odtud — na vý- 

 šině Turské — panuje všeobecně. Zasahovalo patrně mělké moře 

 s hojnými útesy na západ až k Buštěhradu. 



Že základ pásma II. v Buštěhradu (314-5 m n. m.) jest výše 

 nežli základ pásma III. v blízkém Stelčovsi (299*0 m n. m.), se- 

 verně odtud (cf. obr. 1.), vysvětluje se tím, že vápenec pásma II. 



