Křídový útvar v západním Povltaví. 27 



přístupný tu není ; dno lomu jest v nadmořské výšce 319*8 m n. m. 

 V bezprostředním sousedství lomu, na severní straně jeho, ční lydi- 

 tový kamýk, na jehož vrcholu v prohlubinách uložena jest 70 cm 

 mocná vrstva vápence h rub o zrně písčitého, hněděžlutého, 

 velmi pevného, deskovitého. Na ložních plochách a příčných trhlinách 

 jest vyloučen práškovitý, bílý uhličitan vápenatý. Hornina přeplněna 

 jest nejen drobnými úlomky lastur ustricových, blíže neurčitelných, 

 nýbrž i celými ustřicemi (Ostrea diluviana L.). Tu a tam vězí ve 

 vápenci ostrohranný úlomek, až 2 cm veliký, tmavého lyditu, téhož, 

 na němž vrstva spočívá. — Ve výbruse viděti jest množství 

 řezů vápnitými lasturami, mezi těmito zrna překrystalovaného vá- 

 pence, 1 mm velká, hojně zrn křemených (od velikosti 012 mm výše) 

 a tu a tam zrnko tmavého lyditu. Jehlic spongií z vápence, bez zna- 

 telného vnitřního kanálku, jest dosti ; foraminifery jsou vzácné, zji- 

 štěna pouze Anomalina ammonoide Rsss. sp. (vz). Přimíseno jest něco 

 jílu limonitem do žlutá až žlutohnědá zbarveného. 



Vápenec jeví se býti svým petrografickým složením i palaeonto- 

 logickým obsahem horniuou pásma II. 



V pozadí mírně se zdvíhající planina, při povrchu sestávající 

 z pisčitých slínů pásma III. 



Útesová facie pásma II. Lom na písčité sliny. 



S. -330 * + J. 



Pásmo III. I 

 3198 

 Nepřístupné vrstvy. 



Dno údolí v Běloku. 



Obr. 10. 



Co překvapí však, jest, že vrstva vápence jest ve stejné výši, 

 jako písčité sliny pásma III. v lomu sousedním. Normálná poloha 

 pásma II. byla by tu hlouběji (viz obr. 1); v té poloze však jsou tu 

 vrstvy křídové úplně nepřístupny. Do jaké výše by tu padlo pásmo II. 

 za okolností normálných, možno posouditi na základě nejbližších pro- 

 filů sousedních: 



