Křídový útvar v západním Povltaví. 



35 



S tředohoří ; na této lokalitě však určeny byly hippuritové vrstvy 

 Reussovy Č. Zahálkou*) za pásmo Ka! 



Pallausch r. 1869 (20, pg. 6), popsal profil vrstvami křídovými 

 u Čermákova mlýna takto: 



Zahálka 



Pallausch 



III. 



a) Schwache Decke von Humus und Plä- 

 ners chutt ; 



Turon 



II. 



b) grobkörniger, grünlicher Sandstein mit 

 Exogyra columba und Schwämmen, l x / 2 Schuh 

 mächtig ; 



c) grünsand — Mergel, 1 Schuh; 



d) gelber bis rostbrauner Sandstein mit 

 zahlreichen weisschaligen Exogyra columba, 

 1— 1V 2 Schuh; 



e) mehrere Bänke Quadersandstein mit kalk- 

 reicheren, petrefaktereführenden Partien, zu 

 tiefst eine mürbe Sandsteinbank, zusammen 

 17 2 Klafter mächtig. 



Mořský 

 ceno 

 man 



I. 



Vrstvy b — e odpovídají našemu pásmu II; ku vrstvě e bezpo- 

 chyby zahrnul Pallausch také naše pásmo I Pallausch určuje vrstvy 



& e jako mořský oddíl cenomanu, jenž shoduje se s pojmem našeho 



pásma II. V tomto mořském oddílu cenomanu rozeznává dvě facie : 

 pískovcovou a vápnitou. Lokalitu u Čermákova mlýna čítá ku facii 

 pískovcové, ač by měla býti zařaděna ku facii vápnité. 



Fric r. 1870 (2, pg. 211—12) praví, že při cestě z Kněževsi 

 do Kněživky spočívá na peruckém kvádru písek korycanský s otisky 

 Ostrea carinata a Rhynchonella dimidiata. Ve vyšší poloze uloženy 

 jsou v tomto sypkém písku velké vápnité shluky glaukonitického pí- 

 skovce v podobě ploských bochníků s množstvím zkamenělin. V nej- 

 vyšší poloze, přímo pod „bělohorskou opukou" zjistil r. 1866 násle- 

 dující druhy: 



*) Cf. práci Č. Zahálky o křídovém útvaru v Čes. Středohoří. jež blíží se 

 svému dokončení. 



