Křídový útvar v západním Povltaví. 49 



Dále směrem k Roztokům jsem již zbytků křídových nenalezl. 

 Od Statenic až za Ounětice nikde nedosahují křídové sedimenty až 

 na vrchol stráně ; ten tvořen jest z kostrbatých kamýků lyditových, 

 kteréž, jak se zdá za doby pásma L— III. co protáhlá úskalí z vod 

 čněly. Jižní stráň údolní sestává rovněž z lyditových a břidličných 

 kamýků, jež nad nejvyšší niveau křídových sedimentů vyčnívají. I zdá 

 se, že křídové sedimenty ukládaly se tu v úzkém průlivu, ve starém 

 údolí předkřídovém. Usazeninami pásma I. — III. bylo údolí toto čá- 

 stečně zaneseno. Od konce doby pásma III., kdy celý kraj zdejší byl 

 vyzdvižen a tak souší se stal, počalo se staré údolí předkřídové pů- 

 sobením erose obnovovati. Když pak sedimenty křídové úplně byly 

 prorvány, počala erose dále v základu algonkickém, jak děje se po- 

 dnes. 



Porovnáme-li nadmořské výšky základu pásma II. v jednotlivých 

 lokalitách od Kněževsi až k Ouněticům, pozorujeme neustálé klesání 

 pásma II. ; povšechný sklon pásma II. jest tu ku SV, jak bylo již 

 v tektonické části v pojednání o pásmu I. vylíčeno. 



Jihozápadně pod zříceninou Zvonicí. 



V úvalu JZ pod lyditovým vrškem, „Zvonice" zvaným (trig.bod341), 

 roztroušeno jest v polích mnoho úlomků křídových hornin pásma II. 

 a III., as mezi vrstevnicemi 312 — 320 m n. m. Z hornin pásmu II. 

 náležejících zjištěny úlomky vápence žlutošedého, pevného. Ma- 

 kroskopicky zdá se hornina sestávati ze samých úlomků vápnitých 

 lastur, s příměsí zrnek tmavého lyditu až půl druhého cm velkých, 

 málo obroušených. Mikroskopicky zjištěna mimo to roztroušená zrnka 

 křemenná velikosti 0*12 — 0"48 mm obroušená. 



Kamýky lyditové severně od Středokluk a vršek Zvonice vyční- 

 valy jistě co ostrůvky neb útesy podmořské ze dna mořského za 

 doby pásma II. a III., ježto vyčnívají i dnes dosti vysoko nad obor 

 usazenin pásma III. v krajině této. 



Pazderna. 

 Při severním konci obce Pazderny nalezeny v polích dosti 

 vzácně roztroušené kusy pískovce vápnitého, žlutohnědého 

 velmi pevného. Makroskopicky zřetelný jsou v hornině hojné úlomky 

 vápnitých lastur a roztroušená zrnka tmavého lyditu. V proužcích 

 jest hornina silněji nahnědlá od větší příměsi limonitu, který hornině 

 barvu žlutohnědou dodává. Hornina dle své petrografické skladby po- 

 chází určitě z útesových fácií pásma 1\. 



