XXV. 



O uloženinách třetihorních štěrků a jílů u Sloupu 

 a Klínce ve středních Čechách. 



Předběžná zpráva. 



Podává Radim Kettner v Praze. 



(S jedním vyobrazením v textu.) 



V létě roku 1911 věnoval jsem pozornost říčním teraBám vltav- 

 ským, pokud spadají v obor listu „Zbraslav — Benešov" speciálních 

 map generálního štábu v měřítku 1 : 75.000. Z výsledků pozorování 

 svých, jež později podrobněji vylíčiti hodlám, uvádím zde pro nás 

 nejdůležitější: Nejvyšší terasa vltavská, kterou možno sledovati podél 

 celého toku řeky, nepřesahuje v území našem nikde vrstevnice 300 m. 

 Poiovnáváme-li terasu tu s nejvyššími terasami jiných českých řek, 

 jak je byli zvláště C. ryt. Pubkyně x ), J. E. Hibsch 2 ), R. Engelmann 3 ) 

 a j. zjistili a je diluviálními dokázali, můžeme i my, jelikož pozoro- 

 váaí naše úplně souhlasí s výsledky prací svrchu uvedených autorů, 

 zcela správně souditi, že i tato nejvyšší terasa vltavská jest stáří 

 ještě diluviálního. Na základě tohoto předpokladu máme pak 

 všecka ostatní pole štěrková, jež jsou v území našem výše položená 

 než vrstevnice 300 m, za starší než diluviální. 



Takové vysoké štěrky nalezl jsem západně od Da vie při sil- 

 nici vedoucí do vsi Sloupu. Kdežto však Vltava nanesla v nejvyšší 



x ) Plistocaen (Diluvium) na Plzeňsku. Rozpravy čes. Akademie, Praha 

 1904. Č. 7. 



2 ) Geolog. Karte des bóhm. Mittelgebirges. Tschermaks Min.-Petr. Mitt, 

 Wien, 1899-1910. 



:i ) Die Terrassen der Moldau-Elbe zwischen Prag und dem böhm. Mittel- 

 gebirge. Geograph. Jahresbericht aus Österreich, IX. Bd., Wien 1911. 



Věiiaik král. čes. spol. nauk. Třída II. 



