2 XXV. Radim Kettuer: 



terase valouny třemošenských slepenců a charakteristických hornin 

 povltavských, jako jsou žula, diority, diabasy, amfibolity, křemeny, 

 praekambrické břidlice a některé břidličnaté horniny, o nichž Barvíř 

 dokázal, že jsou původu eruptivního, skládají se štěrky okolí Sloupu 

 téměř výhradně z bílých, hladce omletých křemenů nejrůznější veli- 

 kosti. Přítomnost jich sice nikterak nepřekvapuje — vzdorujeť křemen 

 pochodům zvětrání velmi snadno a to jest právě příčina, proč ve 

 starých štěrkových uloženinách jsou křemeny tak hojným zjevem — 

 za to však zaráží jejich neobyčejné množství. Čím dále sledujeme 

 štěrky na západ, tím více těch bílých křemenů přibývá, takže v okolí 

 Sloupu se všecka čerstvě zoraná pole celá bělají valouny křemen- 

 nými. Ze struktury jejich nebylo možno usouditi, z jakých hornin 

 pocházejí. 



Kromě bílých křemenů nalezl jsem v polích u Sloupu ještě jiné, 

 zvi. železité odrůdy křemenů, pak ohlázené černé buližníky, dále 

 vodou omleté železité pískovce a slepence perucké, felsitický porfýr, 

 mnohdy v hranatých úlomcích, kusy praekambrických hlinitých a drobo- 

 vých břidlic a též jeden úlomek zkřemenélého dřeva. Přítomnost 

 omletých pískovců a slepenců peruckých nasvědčuje, že štěrky 

 naše jsou mladší než vrstvy perucké. Pokud se týče původu 

 jejich, možno se vší určitostí prohlásiti, že nejsou vltavské. 

 Soudím tak podle buližníků, jež vyskytují se hojně v povodí řeky 

 Mže, pak v údolí vltavském na sever od Prahy. Na jih od Prahy 

 jsou v celém horním a středním toku vltavském úplně neznámy a proto 

 jich ani Vltava ve svých štěrcích nikde nepřináší; teprve v okolí 

 Jiloviště, pak na svahu nad cihelnou „u Strnadů" proti Vranému 

 a na vrchu „Čihadlo" (cota 383) u Točné přicházejí jediné skalky 

 buližníkové jižně od Prahy položené, avšak výskyty tyto leží již se- 

 verněji než sloupské štěrky; nemohla jich proto již Vltava zde ulo- 

 žiti. Vůbec však ani nemyslím na původ valounů buližníkových z na- 

 lezišt těchto, neboť kdyby i měly. pocházeti odtud, nemohly by býti pro 

 značnou blízkost mateřských skal tak hladce omlety. Původ Štěrků 

 hledal bych spíše někde v poříčí Mže. 



Asi 1 / 2 km na severozápad od Sloupu otevřen jest ve štěrcích 

 na kraji lesa asi 5 m hluboký lom, kdež možno se dobře přesvědčiti 

 o úložných poměrech štěrků. V odkryvu tomto ukázalo se, že uvrstvení 

 jejich jest naprosto horizontální. V hrubých štěrcích můžeme pozoro- 

 vati tu a tam slabší vrstvy jemného žlutavého písku, chovající ne- 

 zřetelné zuhelnatělé zbytky rostlinné. Místy, zvi. ve východní části 

 lomu spočívají ve štěrcích slabé, brzo se vykliňující proplásti bílého, 



