XXVI. 



O kyselinách oleje pryskyřicového. 



Dr. Ferdinand Schulz. 



(Předloženo v sezení dne 13. října 1911.) 



C. A. Bischoff a O. Nastvogel [Ber. ehem. Gesell. 1890 ? 23 p. 

 1919] sledovali kvantitativně rozklad americké pryskyřice při destillaci 

 ve vakuu, doufajíce, že tak dospějí snad k objasnění chemické po- 

 vahy součástek této technicky důležité suroviny. Při tom vyloučili 

 z destillátu amorfní kyselinu, kterou charakterisovali bodem tání 

 60-5— 62-5° C, složením C 789% H 9-5°/ a barevnou reakcí Lieber- 

 mannovou.*) Na rozdíl od známé již kys. sylvové, která má totéž 

 složení elementárné, nazvali ji kyselina isosylvová. 



Již před tím W. Kelbe [Ber. ehem. Ges. 1880, 13 p. 888] 

 z prodejného oleje pryskyřicového vytáhl luhem sodnatým asi 25% 

 kyselin, a vysolením sodnatého mýdla, které dále sušil při 70 až 

 80° C, extrahoval etherem a rozložil kyselinu solnou, dostal produkt, 

 který krystaloval v trojklonných krystalech, tál při 165° C a jevil 

 složení C 78-6% H 10*0%. 



Považoval ho za kyselinu abietovou. 



A. Tschirch a M. Wolfp [Arch. Pharm. 1907, 245 p. 1] z vý- 

 střelku pryskyřicového oleje vyloučili kyselinu, která překrystalována 

 z alkoholu a ledové octové kyseliny tála při 166 — 167° C, měla slo- 

 žení C 79*2% H 101% a molek. váhu titrací 288. Považují ji rovněž 

 za identickou s kyselinou abietovou. 



Oproti tomu jsem dokázal [Chem. Rev. 1909, 16 p. 186; Chem. 

 Cent. 1909, II. p. 824], že mezi kyselinami americké pryskyřice a 



*) Purpurové zabarvení s anhydridem octovým a konc. kyselinou sírovou 

 (Ber. ehem. Ges. 1884. 17 p. 1885). 



Věstník král. Ces. spěl. nauk. Třída II. 



