XXVII. 



O přípravě čistého orthoolovičitanu olovnatého. 



(Dokončení části theoretické fysikálně chemických studií o miniu.) 



Podává 

 prof. Dr. Jaroslav Milbauer. 



Předloženo v sezení dne 27. října 1911. 



Během té doby, co studoval jsem minium po stránce jeho výroby 

 technické, nahromadilo se mi tolik pozorování o tvoření minia i za 

 jiných podmínek, než-li které právě byly předmětem mých studií, že 

 rozhodl jsem se podrobiti systematicky obsah veškeré literatury tohoto 

 předmětu novému prozkoumání za použití modernějších prostředků a že 

 snažil jsem se poopraviti celou řadu pozorování ne zcela správných 

 nebo nesprávně vykládaných. Povstala tak tato jednak kritická práce, 

 jednak anorganická, experimentální. 



Jen pro přehlednost látky velmi obsáhlé volím zde uspořádání 

 v celku takové, jaké nachází se v Dammerově: Handbuch der, an- 

 organischen Chemie II. 2*) a proberu postupně tu popsané methody, 

 i přičiním pak i vše další z literárních údajů, co tu schází a podám 

 i svá nová pozorování. 



r w A. Oxydace kysličníku olovnatého kyslíkem nebo 

 vzduchem. 



Měl bych v tomto odstavci znovu stručně 'zrekapitulovati vše, 

 co jsem projednal v pracích svých o miniu; shledávám to však zby- 

 tečným a zařacfuji proto sem spadající resumé s následující úvahou, 

 pokud oxydace tato skytá čistý orthoolovičitan olovnatý. 



*■) V Gmelin-Kraut-Friedheimově Handbuch d. anorg. Chemie dosud ne. 

 vyšlo olovo a jeho sloučeniny. 



Věstník král. české spol. nauk. Třída II. 1 



