O přípravě čistého orthoolovičitanu olovnatého. 5 



by byly vyhověly, ale zvyšovaly bod tání uiassy velmi. Tak ku příkladu 

 tála směs 



6,7 gr PbO 



1 gr KN0 3 při 885° 

 10 gr Na 2 C0 3 

 Tu minium nevzniklo žádné. 



Jiná směs 



6,7 gr PbO 



10 gr KNO3 

 1 gr Na 2 C0 3 

 počala táti při 520° C, silně se nadýmala, nebyla ani při 560° C 

 homogenní a po zahřívání hodinu trvajícím při teplotě posléze uvedené 

 neobsahovala více minia nežli bez přidání uhličitanu. 

 Podobně tomu bylo při uhličitanu draselnatém. 

 S dusičnanem sodnatým, jehož bod tání (330° C) neliší se příliš 

 od bodu tání dusičnanu draselnatého (339° C), nebyly výsledky lepší 

 nežli dříve již popsané. 



e) Pokud se týká vlivu času na reakci, shledal jsem, že jde 

 velmi zvolna k jistému rovnovážnému stavu. 

 Tak při teplotě 490° C za dobu : 



90 minut získán byl preparát s 5,8% Pb 3 O t 

 áoo „ „ „ „ „ o9,y / „ 



Při teplotě 535° C po době: 



90 minut získán preparát obsahující 41,1% Ph 3 4 

 180 „ „ „ 40,5% „ 



Jak vid no, v prvém případě v prvém pokusu nebyl dosažen 

 rovnovážný stav, v druhém pravděpodobně ano. 



Z nalezených fakt možno učiniti následující závěr : 



Methodou Johnsonovou nelze pohodlně připraviti 

 látku složení Pb,0 4 z té příčiny, že reakce je zvratnou. 

 Ona postupuje časově velmi zvolna, stoupající teplot ou 

 rychlost její, jak přirozeno, roste. V pokusech zde po- 

 psaných nedosaženo nikdy minia 100% ní h o, orthoolo- 

 vičitanu olovnatého. Přítomnost uhličitanu alkalickéh o i v malém 

 množství zvyšuje neobyčejně bod tání massy, nezvyšuje však patrnou 

 měrou množství vzniklého minia. Při větší koncentraci stoupá bod tání 

 až na teploty, kdy minium neexistuje. 



Pozorování Johnsonovo jest si vyložiti tak, že přídavek uhličitanů 

 vázal při jeho pokusech anorganické kyseliny, uvolňoval kysličník 



