g XXVII. Dr. Jaroslav Milbauer: 



Shledal jsem že posledně jmenovaný ve formě koncentrovanější 

 „perhydrolu" se v kyselém roztoku nejlíp k účelu označenému hodí. 



Před Dumasem doporučili ku extrakci kysličníku olovnatého 

 z minia Beezeliüs a po něm Dalton chladnou velmi zředěnou kyselinu 

 octovou; avšak ta, jak již dokázal Dumas, přeměňuje minium zvolna 

 v kysličník olovičitý i nedá se tudíž použíti. Totéž platí o zředěné 

 kyselině dusičné navržené Mulderem. 



O svých pokusech aplikace jiných látek ku extrakci zmíním se 

 ve zvláštním odstavci později. 



Methoda Löweho. 



V Dinglerově polytechnickém časopise sv. 271. str. 472 podána 

 jest zpráva o nadepsané méthode, sloužící ku přípravě čistého minia 

 z minia technického. Love zkoušel methody, o nichž právě bylo po- 

 jednáno, zavrhl používání chladné zředěné kyseliny octové i dusičné, 

 jelikož sice zvolna, ale přec zřetelné tvoří kysličník olovičitý a uvedl 

 nové rozpustidlo, totiž dusičnan olovnatý. Chválí jej neobyčejné 

 a tvrdí, že rozpouští všechny (!) součásti znečišťující minium tech- 

 nické. Výhoda oproti octanu olovnatému leží v tom, že mimo kysličník 

 olovnatý také i uhličitan olovnatý prý rozpouští na sloučeninu 

 2(PbC0 3 ) . PbO.H 2 za současného vzniku zásaditého dusičnanu 

 olovnatého. Též i olovo, co takové, prý rozpouští. Připouští, že extrakce 

 nejde rychle, minium musí se s roztokem dusičnanu olovnatého po- 

 nechat dlouhou dobu na teplé vodní lázni, občas musí se protřepávat, 

 aby rozpouštění se napomáhalo. Nejlíp hodí se ku této extrakci 

 roztok as 10° ní dusičnanu olovnatého, stačí ho 200 — 300 g na 

 20 gr minia. 



Jak dalece jsou správný tyto údaje osvětlily následnjící pokusy: 



a) Odvážené množství minia a roztoku, jak ho předpisuje Löwe 

 třeno za chladu po dobu pěti hodin v kulovém mlýnku. Pak hmota 

 sfiltrována a promyta horkou vodou. Ukázalo se, že nestoupl titr minia, 

 nýbrž sklesl z 57,9% na 56,1% P^O-t a že do sedliny přecházelo 

 něco zásaditého dusičnanu olovnatého. 



b) Jinak za stejných poměrů, avšak při vaření na zpětném chla- 

 diči po době čtyř a půl hodiny stoupl titr z 57,9% Pb 3 4 na 79,4% 

 a v extrahované hmotě opět byl obsažen zásaditý dusičnan olovnatý. 



Novou tříhodinnovou extrakcí novým roztokem stoupl titr ze 

 79,4% na 92,6% a v sedlině opět byla kyselina dusičná. 

 Z řečeného vyplývá : 

 Extrakce minia roztokem dusičnanu olovnatého není rychlejší 



