2 XXVIII. Dr. V. Veselý: 



tavitelnost skla, že však samotný s kyselinou křemičitou taveny po- 

 skytují sklo ve vodě rozpustné a že i skla olovnatá a vápenatá, ob- 

 sahují-li příliš mnoho alkalií na vzduchu vlhnou a stávají se za ne- 

 dlouho neprůhlednými. 



Když pak na konci minulého století ponejprv fysikální vlast- 

 nosti skel byly podrobeny vědeckému studiu a zkoušena jich závislost 

 na chemickém složení, tu bylo shledáno, že právě nepostradatelné 

 alkalie dodávají sklu některé velmi nepříznivé vlastnosti. Skla alkalíemi 

 bohatá nejen že velmi špatně vzdorují atmosféře a různým chemickým 

 roztokům, ale kysličníky sodnatý a draselnatý ve skle ve směsi s jinými 

 kysličníky vykazují dle Winkelmanna a Schotta nejmenší pevnost v tahu, 

 největší koefficienty roztažitelnosti, prostřední koefncienty pružnosti, 

 a kysličník draselnatý také i nejhorší vodivost tepelnou. Z toho jest 

 patrno, že musíme hleděti omeziti se vždy pokud možno na nej- 

 menší přísadu alkalií do skla, chceme-li obdržeti sklo dobrých fysi- 

 kálních vlastností. 



Jak svrchu bylo řečeno, působí také kysličníky železa a kysličník 

 olovnatý ve skle jako tavidla, alkalie však jimi všeobecně nelze na- 

 hraditi, protože usnadňují tavitelnost měrou mnohem menší. Důležitými 

 tavidly jsou kysličníky železa vedle kysličníků manganu při výrobě 

 zelených a žlutých pivních lahví. 



V nejnovější době nabyla velké důležitosti jako tavidlo kyselina 

 borová, dříve už k témuž úceli ve smaltovnictví všeobecně užívaná, 

 která na fysikální vlastnosti skla má příznivější účinek nežli alkalie 

 a tavitelnost rovněž značně usnadňuje. V každém případě však také 

 alkalie nahraditi nemůže, činí skla značně hygroskopickými, při 

 tavení část se jí těkáním ztratí, a ačkoli v malém množství přidána 

 působí velmi příznivě na vzhled skla, dodávajíc mu krásného lesku, 

 překáží přidáno-li ve větším množství čistotě skla, neboť snadno roz- 

 pouští při tavení stěny pánví a způsobuje tím ve skle pásky nestej- 

 ného lomu světla ; mimo to jest kyselina borová příliš drahá. 



Ačkoliv vliv tavidel na fysikální vlastnosti skla byl již vědecky 

 v mnohém směru důkladně prostudován, postrádáme dosud jakýchkoliv 

 dat o tom jakou měrou každé z tavidel tavitelnost skla usnadňuje. 

 Ve svém posledním článku v Chemických listech (1911. Str. 246) 

 popsal jsem přístroj jímž lze tavitelnost čili viskositu skel při vy- 

 sokých teplotách srovnávati a úkolem této práce bylo na základě téže 

 methody objasniti otázku, jaký vliv mají na viskositu skla při vy- 

 sokých teplotách různá tavidla. Protože některých tavidel užívá se 



