O významu isogenetických skupin a řad buněčných v hyalinní chrupavce. 7 



venými. Buňky této sekundární rodiny jsou okrouhlé nebo polygonální. 

 Dokud jest vzájemná vzdálenost buněk této druhotné rodiny malá a 

 dokud vzdálenost této krajní druhotné rodiny od sousední druhotné 

 rodiny se příliš nezvětší, pozná se na první pohled příslušnost sekun- 

 dární rodiny k rodině primární. Jakmile se zmíněné vzdálenosti zvětší,, 

 mizí souvislost sekundární rodiny s rodinou primární a jednotlivé 

 buňky sekundární rodiny leží samostatně v základní hmotě, stávajíce 

 se východiskem nových rodin sestavených bud v řady neb ve skupiny 

 okrouhlé. 



Na příčném neb sagittálním řezu patellou možno pozorovati, že 

 v přední polovině patelly, která na povrchu jest srostlá s ligamen- 

 tum patellare jsou řady buněk delší a tlustší a základní hmota se 

 barví intensivněji haematoxylinem, kdežto v zadní polovině, která po- 

 vrchem sahá do dutiny kloubní, jsou řady rodinné kratší a tenčí a 

 hmota základní se barví slabě haematoxylinem. Vzhledem k tomu 

 sluší považovati tuto zadní Část patelly za mladší, kdežto část pod 

 ligamentum patellare za starší. Kromě toho vyskytují se v přední 

 části patelly vedle řad také skupiny buněk okrouhlé, což v zadní části 

 se nenalezne. 



Směr nahoře popsaných buněčných řad jest zcela nepravidelný. 

 Rady nalezneme ve všech řezech : frontálních, sagittálních i příčných. 



Často však uloženo jest několik řad vedle sebe parallelně, takže 

 povstává zona řad, která se kříží s řadami jinusměrnými. Nějaké pra- 

 vidlo o uspořádání řad v patelle vyčísti se nedá. 



Patella dítěte od 1 — 3 r. 



Na praeparátech z patell 2 nebo 3 roky starých jsou poměry po- 

 dobné těm, které dosud byly popsány. Ěady buněčné na frontálním 

 řezu chrupavkou patelly 3 r. staré tvoří pásy či zóny, které se různě 

 proplétají a mezi pásy £e 

 nalézají skupiny buněk A éW^ 



i / 



neb jednotlivé buňky o- }$ 



krouhlé neb polygonální, :/j BW 



které tvoří víry buněčné m \ ; ; ■' 



mezi zónami (Tab. I. obr. 

 1. a obr. 2.) Mnohé dce- 

 řinné buňky v řadách jeví 

 tendenci se protáhnouti do 

 dvou směrů, jak na obr. 3. 

 v textu jest znázorněno. Obr 



! ^ 



m o 



