O významu isogenetickýeh skupin a řad buněčných v hyalinní chrupavce 9 



dách dlouhých, šikmo k povrchu uložených a partie centrální, kde jsou 

 řady orientovány kolmo na povrch. 



Dítě 2 roky staré. 



Na sagittálních i frontálních řezech možno pozorovati od po- 

 vrchu ke středu řezu tři zóny: krajní světlou s buňkami jednak ne- 

 pravidelně roztroušenými, jednak s buňkami protáhlými rovnoběžně 

 s povrchem, druhá zona obsahuje řady buněčné, které se proplétají, 

 uloženy jsouce většinou šikmo k povrchu a třetí zona centrální, kde 

 řady buněk jsou uloženy kolmo na ^s« 



povrch chru pávky, probíhajíce od ^^^^'^-ť : f^\ 



hořeního okraie žebra k dolenímu ^ff^Uv^'' N, ^vV''<, 



neb od přední plochy žebra k zadní. 



V.»'* U : J v - \ ! í • * í / c 'V i \) 



"'•'•\j>- « i'\' •''"■ ! ' ' V: •' -• i 



•/S::v~'-;::f L : : ~ 



Ûèx*. 





Obr. f. 



Schema těchto tří zon jest znázorněno v textu na obr. 4. a frontální 

 řez žeberuí chrupavkou dítěte 2 r. starého na tab. I. obr. 3. Na 

 příčném řezu žeberní chrupavkou, který jest tvaru vejčitého, vidíme 

 pod povrchní vrstvou, kde jsou buňky uloženy, rovnoběžně s povrchem 

 druhou vrstvu, kde řady buněk jsou uloženy šikmo k povrchu a pak 

 vrstvu třetí centrální, kde probíhají řady buněk ponejvíce kolmo na 

 povrch, křížíce se navzájem a (obr. 5. v textu) uzavírajíce mezi sebou 

 víry buněčné. 



Dítě 3—10 r. staré. 



Na praeparátech chrupavky žeberní stáří 3, 7 a 10 roků ne- 

 shledal jsem nic nového v poměrech, které sleduji. Ěady buněčné jsou 

 delší a tlustší a zachovávají tvar mateřských buněk vřetenovitých nebo 

 jehlanco vitých. 



