O významu isogenetických skupin a řad buněčných v hyalinní chrupavce H 



Studii svoji uzavírá Renaut těmito větami: 



1. V době embryonální se tkáů chrupavky differencuje od tkání 

 druhých. 



2. V době foetální se vytvoří proliferací bunék chrupavkových, 

 iterá se děje beze všeho pořádku, základní tvar částí skelletu, kterou 

 v tomto stadiu chrupavka repraesentuje. 



3. V další periodě nastoupí detailní modelování oné části ske- 

 letu a její růst, což se děje dělením buněk do kruhovitých skupin. 

 Když tvar modellu jest dohotoven, opouzdří so skupiny buněčné. 



4. Konečné, když má chrupavka učiniti místo kosti, nastoupí 

 skupiny buněčné v řadách, které provázejí ossifikaci a způsobují růst 

 chrupavky do délky. 



Na první pohled jest zřejmo, že výklad Renautův se zcela ne- 

 hodí na nálezy moje v chrupavce patellární a žeberní. 



Renaut popisuje jako dřívější zjev množení buněk do kruhovitých 

 skupin, který ustoupí teprve před ossifikaci řadám buněčným. To se 

 ani v patelle ani v chrupavce žeberní nenalezne. Naopak dříve se tam 

 objeví řady buněčné a teprve později skupiny buněčné. 



Rena cT uvádí objevení se řad jako předzvěst ossifikace. Tomu 

 rozhodně tak není ani v patelle ani v chrupavce žeberní. V patelle 

 člověka se objeví řady hned po narození, ba již je možno tu á tam 

 nalézti v posledních dvou měsících vývoje, kdežto ossifikace (centrál- 

 ních partií) nastoupí až v 3. roce. 



V chrupavce žeberní pak se naleznou řady zřetelně vyznačené 

 hned v prvém roce života a persistují po celý život, neboť jsem je 

 nalezl také v chrupavce člověka 70 roků starého, tedy chrupavce, 

 která vůbec nikdy neossifikuje. Z toho nutno souditi, že řady buněčné 

 nemají v chrupavkách, mnou studovaných, z nichž jedna zkostnatí, 

 druhá nikoliv, vztah k ossifikaci. 



Renaüt považuje řady buněčné za cestu, kterou chrupavka roste 

 v jednom směru. To neodpovídá rovněž mému nálezu. Patella má jíž 

 o embrya z 8. měsíce tvar definitivní a měla by růsti v prvních le- 

 tech života interstitielně, aby modell příští kostěné chrupavky se 

 zvětšoval. Tento růst na všecky strany stejnoměrný měl by se díti 

 podle Renauta množením buněk do skupin kruhovitých. My však vi- 

 díme interstitielní růst, stejnoměrný ve všech směrech, při čemž se 

 uvnitř tkáně dělí buňky skoro výhradné do řad a jen v menším počtu 

 -do skupin. Není tedy vázán růst modelu ve všech směrech na kru- 

 hovité skupiny a naopak řady buněčné nemají za následek růst chru- 

 pavky pouze v jednom směru. 



