Trypanosomy a .trypanoplasmy některých ryb českých. 13 



sóma cyprini. Je proti velikosti těla značně veliký, oválního tvaru 

 Barví se bledě růžově. Struktura obdobná jiným speciím. Po fuch- 

 sinu, který plasma trypanosom velmi pohlcuje, je hyalinnost její 

 u této variety právě tak zřejmá jako po méthode prvé. Kinetonukleus 

 jeví homogenní strukturu, v trophomikleu častá je centrální vakuola^ 

 Častým zjevem je vakuola za kinetonukleem. 



Formy podélného dělení nalezl jsem zřídka. . Děleni je tu však 

 v prvých počátcích. Začíná se totiž v kinetonukleu, který se rozdvojí 

 tak, že obě poloviny jsou spojeny. Jen v jediném případě jsem nalezl 

 i rozdvojení krajového vlákna, ale velmi krátké. Rozdělení tropho- 

 nukleu jsem neznamenal ani v jediném případě. 



Laveran a Mesnil nalezli u několika individuí var. parva formy 

 dělení, které záleželo z rozdělení trophonukleu. Ve většině případů 

 však shledali, že dělení počíná se v kinetonukleu a pak teprve v tro- 

 phonukleu, který při dělení se prodlužuje ve směru dlouhé osy para- 

 sitovy. Chromatická hmota se při tom hromadí na obou pólech. 

 Rozdělená jádra leží za sebou. V určitém okamžiku má trypanosoma 

 dvě krajová vlákna, dva kinetonukley a dvě jádra. Dělení plasmy 

 pokračuje velmi rychle. Tato pozorování činili zmínění autoři na 

 materiálu uměle infikovaném. Výsledky byly neobyčejně důležité pro 

 oprávněnost existence dvojí formy. Sliledaliť autoři, že ani v jediném 

 případě dělením var. parva nevznikla varietas magna. 



Trypanosoma Remaki var. magna má odlišné detaily proti prvé 

 varietě. Je zde především krásné rozlišení ektoplasmy a entopiasmy, 

 což lze již pozorovati za živa. Entoplasma má v celém průběhu gra- 

 nula různé velikosti Barvením Giemsovou methodou entoplasma má 

 tmavý modrý tón, ektoplasma tón světlý, který při okraji jejím se 

 stává temnější konturou. Kinetonukleus je značný, leží na konci těla, 

 je sférický a barví se červeně. Trophonukleus je -veliký, ovální a proti 

 var. parva leží v prostřední partii těla. Struktura podobná jako u druhé 

 formy, jen v řídkých případech nalezl jsem stopy po karyosomu, 

 ležícím v centru jádra. Zřídka jsem shledal vakuolu za kinetonukleem. 

 Po fuchsinu jsou rozdíly struktury krásnější. Entoplasma je ostře 

 ohraničena od ektoplasmy. Rozdíly barevných tónů jsou značné. Nej- 

 zajímavější je tinkce apparátu lokomočního, krajového vlákna s volnou 

 částí bičíku. Vlny, které vznikají činností vlákna v periplastovém 

 obalu, jsou čiré, takže ektoplasma je mnohdy ostře ohraničena od 

 krajového vlákna. Zjev ten je často podobný dělící formě se dvěma 

 vlákny. Krajové vlákno a bičík se barví krásným růžovým až slaběji 

 červeným tónem, týmž jako tryphonukleus. Sférická forma a homo- 



