Trypanosomy a trypanoplasmy některých ryb českých, 15 



rezlišení patrné i při živém pohybu. Jedná se tu o rozdíly týkající se 

 plasmy. Délka bičíků v u obou forem je stejná. Nějakých přechodních 

 tvarů jsem nenalezl. Tuto přítomnost dvojí formy jsem poprvé shledal 

 m individuí z řeky Sázavy, při čemž jsem konstatoval vedle rozdílů, 

 týkajících se velikosti, rozdíly vnitřní struktury. Naopak na materiálu 

 i řeky Orliee a na materiálu rybničném jsem shledal dualitu forem r 

 týkající se hlavně velikosti. Rovněž nebyla nápadnou rozdílnost 

 v celkové kompaktnosti. Ale ani při tomto materiálu jsem neshledal 

 forem přechodních. Délka bičíků rovněž stejná. Tuto specii pozoroval 

 v krvi okouna již Danilevsky a po něm jiní. Brumpt roku 1906 po- 

 pisuje tuto formu jako novou specii takto: „Ce parasite mesure 57 /* 

 de longueur totale, dont 16 \i pour le flagelle, et 3 jw de large. Le 

 blépharoplaste est à 1 f** 5 de l'extrémité postérieure. Le noyau se 

 trouve à égale distance de la racine du flagelle et de la partie po- 

 stérieure". Co se týče délky, shledal jsem pro veliké formy délku 

 40 [i, šíři 3 jit, pro formy kratší a širší délku 28 —32 i«, šíři 4 p. 

 Délka bičíku u obojí formy 16 — 18 fi. Na barvených praeparátech 

 shledáváme vnitřní strukturu. Především objeví se zřetelná differenciace 

 ektoplasmy a entoplasmy. Entoplasma je hustší, bére proto temný 

 tón a sužuje se k oběma koncům těla. Ektoplasma je hyalinnější, 

 má slabý modrý tón. V entoplasmě jsou pak granula různé velikosti 

 a různého množství. Barví se plasmaticky. Rozdíly v granulaci plasmy 

 shledal jsem hlavně u forem z řeky Sázavy. Formy kratší a širší se 

 vyznačovaly přítomností granulí ve značném množství a roztroušených 

 po celé délce těla, kdežto formy veliké jevily koncentraci těchto 

 granulí kolem trophonukleu. Vedle toho jsou tato granula menší než 

 u forem širokých. Ektoplasma barvením dle methody Romanovskyho 

 jeví ostré ohraničení lemem barvícím se tmavěji modře. Kinetonukleus 

 je u této formy sférický, dosti veliký a leží skoro na samém konci 

 těla. Od něho se táhne krajové vlákno., které po krátkém barvení 

 v silném roztoku Giemsova barviva má slabě růžový nádech, který 

 však po delší době mizí tak, že flagellât jest ohraničen jen ektoplasma- 

 tickým lemem. 



Periplastová část zvlněná krajovým vláknem jest úplně čirá. 

 Trophonukleus je značné velikosti a leží vždy v prostřední části těla. 

 Jeví jemnou chrom atickou strukturu a barví se svrchu zmíněnou 

 methodou růžově až červeně. V jeho středu lze často zříti bud temný 

 světlolomný bod, nebo zase prosvitavé sférické místo, jakousi centrální 

 vakuolu. U forem z řeky Orlice jsem shledal celkově podobnou 

 strukturu, ale přece mohu stanoviti některé odchylky. Plasma je zde 



