18 XXXIH. Václav Breindl: 



lze mluviti o pohybu progressivem, mrskání je velmi řídké. Upomíná 

 to na pohyb Trypanosoma granulosum, o němž jsem se zmínil při 

 dotyčné specii. 



Parasiti jsou velmi resistentní, pod krycím sklíčkem jsem je 

 mohl pozorovati několik hodin. Chováni ve zkumavce ve fysiologickém 

 roztoku vydrželi mi 4 — 5 dní. Teprve rozkladem krve hynuli. Po delší 

 době při pozorování pod krycím sklíčkem parasiti umdlévají, prudký 

 jejich pohyb stává se volnějším, při čemž působí zřejmě většinou 

 myonemy. Měna směru pohybu děje se v delších intervalech; zvíře 

 se začne kroutiti v krevním seru, několikráte sebou trhne a pak pro- 

 vádí velmi pomalé pohyby, jimiž se střídavě smršťuje a natahuje, až 

 úplně zhyne. Jen bičík, který je nejcitlivější částí parasitova těla, 

 několikráte v různých intervalech zavlní. Právě tak, jako pod krycím 

 sklíčkem, ubývá intensity jich pohybů delším chováním ve fysiolo- 

 gickém roztoku, ovšem toto zmírňování je velmi pozvolné. 



Prvým pozorovatelem této specie byl Danilevsky, po něm jiní 

 autoři. Specificky ji určili Laveran a Mesnil, kteří ji též pojmeno- 

 vali po prvém pozorovateli. Popisují ji takto : „ Trypanosoma Danilevskyi 

 mesure de 35 à 45 ^ de long, sur 3 [i de large environ. La partie libre 

 du flagelle a de 15 à 17 fi. La membrane ondulante est large, bien 

 plissée. Le centrosome très voisin de l'extrémité postérieure, est assez 

 gros. Le noyau, allongé, est situé vers la partie moyenne du corps 

 du parasite, plus près, en général, de l'extrémité antérieure que de 

 la postérieure. Le protoplasme contient des granulations chromatiques 

 de nombre et de volume variables." Jedná se nyní o specii Trypano- 

 soma tincae, kterou popisují svrchu zmínění autoři podobně jako 

 Trypanosoma Danilevskyi. Rozdíly těchto specií spočívají dle nich 

 v poloze jádra, které u T. Danilevskyi leží spíše na předu těla, kdežto 

 u T. tincae v partii prostřední. Týž rozdíl však nelze stanoviti na obrazech 

 1,2. Mohu konstatovati, že jsem na praeparátech z čerstvé krve 

 nikdy nestanovil nějakých rozdílů, týkajících se velikosti těla neb 

 délky bičíku. Na praeparátech barvených pak jsem rovněž neshledal 

 rozdílu v poloze jádra. Poměry plasmy jsem shledal rovněž stejné 

 u obou zástupců. Proto mám dle svých zkušeností za to, že Tryp. 

 tincae a Danilevskyi jsou úplně totožné specie právě tak, jako 

 tytéž specie rodu Trypanoplasma,' totiž Trypanoplasma cyprini a T. 

 Keysselitm. Délka těla T. Danilevskyi, měřena za živa, obnáší 25 až 

 28 u, šíře 3—5 /*, délka bičíku 18 \n. 



Vnitřní struktura této specie je velmi odlišná od struktury specií 

 ostatních. Rozdíly tyto se týkají hlavně plasmy. Differenciace ekto- 



