Trypanosomy a trypanoplasmy některých ryb českých. 29 



nukleus je nezřetelný a plasma je zbarvena slabým zeleným nádechem. 

 Tuto methodu snáší parasiti velmi dobře a dosti dlouho. Methodu 

 vitální fuchsinovou vydrží rovněž velmi dlouho, ale výsledky jsou zde 

 lepší. Zbarvení kinetonukleu a bičíku je daleko silnější, krásně pak 

 zbarvením vyniknou myonemy. 



V celku vůbec jsou parasiti tito velmi resistentní. Pod malým, 

 krycím sklíčkem vydrží v čilém pohybu plných 12 hodin do úplného 

 zaschnutí praeparátu. Ve fysiologickém roztoku pak vydrží snadno 

 2 — 3 dny. Zajímavé je pozorování této trypanoplasmy, když umdlévá. 



V té době není již tu oněch charakteristických trhání a měnění 

 tvaru a směru, nýbrž je to jakési válení se v seru krevním. Totální 

 kontrakce jsou méně častější a čilé tělo parasitovo se již nerozvi- 

 nuje do plné délky, kteréž ubývá s přibývající šíří. Jen bičík stále 

 sleduje ještě směr pohybu a je napiat v celé délce. Tělo však se začne 

 šroubovitě svinovati, a to několikráte kolem své osy. Při tom šíře 

 jeho dosahuje maxima. 



Uvádím zmírání této specie hlavně z toho důvodu podrobněji, 

 že na prvý pohled srovnáváním těchto zjevů s obrazy Mitrophano- 

 wými poznáme, že jeho druhou a třetí varietu, o níž jsem se zmínil 

 v části historické, dlužno identifikovati s naší specií trypanoplas- 

 movou ve stadiu zmírání. To prvý postřehl Keysselitz, neměl však 

 na pozorovaném materiálu příležitosti prakticky se o tom přesvědčiti. 

 Domnívá-li se však týž autor, že se to týká pouze vyobrazení c, d, 

 tvrdím, že totéž platí pro vyobrazení 5, kde na prvý pohled zaráží 

 neobyčejná šíře těla, čehož jsem nikdy při Trypanosoma cobitis ani 

 v době zmírání, ani po fixaci neshledal. Výběžky plasmy naznačené 

 u Mitrophanowa na obraze d pokládám za identické s postranními 

 vlnami těla, specielně pak s vlnou první. 



Trypanoplasma cobitis měří za živa 50 «, je tedy největší spe- 

 cií tohoto rodu. V tuto délku nejsou započítány bičíky, z nichž přední 

 dosahuje značné velikosti 22 — 28 í*. Zadní bičík i na fixovaných prae- 

 parátech zřídka viditelný měří 10 — 12 {i. Na barvených praeparátech 

 vystoupne charakteristická struktura. Uspořádání plasmy jest analogické 

 jako u T. cyprini. Na předním konci těla je plasma úplně hyalinní a 

 po všech barvicích methodách zůstává nezbarvená. Naproti tomu 

 v zadní partii těla jeví plasma stupňující se množství temně se bar- 

 vících granulí. Avšak ani u této specie jsem nenalezl cylindrických 

 granulí Légerových po žádné méthode. Plasma rozlišena v ento- a 

 ektoplasmu. Entoplasma je dosti široká, barví se temnějším tónem 

 než ektoplasma, která je značné šíře a všemi methodami má tón 



