Příspěvky z experimentální geologie. 7 



Dříve se předpokládalo, že při zemětřesení každému z různých 

 pohybů předmětů na povrchu zemském spočívajících, totiž jak je v. La- 

 saulx udává, pohybu succusornímu, undulatornímu a rotatornímu od- 

 povídá jinaká popudní neb nárazní síla podzemní, kdežto se ukázalo, 

 že veškery pohyby tyto vzniknouti mohou toutéž sílou popudní. O tom 

 poučuje nás též pokus následující : Na prkno podoby podnožky oby- 

 čejné velikosti (obr. 4.) postaví se malý jehlan neb kostka z tvrdého 

 dřeva na zpředu černým čtverhranem naznačené místo; narazí-li se 

 pak ze spodu malým kladivem zvolna na prkno (popud z hypocentra) 







** 



■_* 



Obr. 5. 

 Posunuté kostky po nárazu (zemétřesném). 



nalézá se jehlan n ;b kostka v epicentru a vyskočí na místě svém — 

 pohyb BUCCUSomí; narazí-li se kladivem opodál od místa, na němž 

 jehlaD spočívá, nalézá Be tento excentricky nad hypocentrem ;i jeho 

 pohyb BUCCUSOIUÍ stává se tím více undulatoiním (posunutím z místa 

 be/ výskoku), čím menším jest úhel omergenčnl (čím bližší jest hypo- 

 centram povrchu a tím vzdálenější jest předmět od něho potažmo od 

 epicentra). Nespoěívá-U jakýsi předmět povrchu zemského na Bvé 

 tížnici, j-:t fixován postranně, otočí se pří témže popudu neb nárazu, 

 o čem! Be přesvědčíme, jest-li kostku excentricky provrtáme a dlou 



