4 VIII. Jaroslav Kastner: 



prostý vyvářen vodou, získané intensivně červené roztoky sfiltrovány 

 a použito jich přímo Jí hydrolyse, 



Hydrolysa. Ke 340 cm 3 vodného extraktu šafránu přičiněno 14 g 

 koncentrované kyseliny sírové (před použitím vodou zředěné) a objem 

 tekutiny doplněn vodou na 400 cm 3 . Na to uváděn do tekutiny plynný 

 kysličník uhličitý (jak radí starší autorové) a zahříváno. V brzku 

 vylučoval se rumělkově červený, nerozpustný krocetin a tekutina se 

 odbarvovala. Asi po jednohodinném varu roztok sfiltrován a znovi 

 zahříván; nevylučoval však již více žádného krocetinu. Potom roztok 

 neutralisován uhličitanem barnatým, filtrován a odpařen ve vakuu do 

 houštky syrupu. Protože však k hydrolyse použito bylo ne krocinu 

 samotného, nýbrž vodného extraktu šafránu, čištěn získaný syrup 

 ještě alkoholem, čímž odstraněny bezbarvé látky gumovité. Takto 

 vyčištěný syrup teprve zkoušen dále. 



Určení specifické rotace. Roztok cukerný otáčel v trubce 200 mm 

 za použití saccharimetru Fricova -\- 17'8. Na to zředěn desetkráte 

 a stanovena redukční jeho mohutnost roztokem Allihnovým. Nalezeno 

 tímto způsobem ve 100 cm 3 3.5808 g redukující sušiny čili 5*808 g 

 ve 100 cm 3 polarisovaného roztoku. Z toho 



r -, 17-8.100.0-344 . „_ ( 



[«>= 2 . 5-°»° -= + 02-7 c 



Z nalezené specifické otáčivosti vychází na jevo, že roztok ne- 

 obsahoval mimo glukosu, jejíž [a] D — 52'5, žádný jiný redukující 

 a otáčející cukr. 



Příprava fenylosasonu. Zbylý roztok cukerný zahříván obvyklým 

 způsobem s octanem sodnatým a fenylhydrazinchlorhydratem. Po půl 

 hodině první frakce osazonu odssáta,- filtrát pak dalším zahříváním 

 poskytl ještě frakci druhou. Oba podíly čištěny acetonem i získány 

 v obou případech stejné, čistě žluté jehlice b. t. 210°, tudíž identické 

 s d-glukosasonem. Matečný louh acetonický poskytl volným odpařením 

 toliko malý podíl mazů. 



V roztoku cukerném pátráno po cukrech alkoholických reakcí 

 Meunierovou, ale s výsledkem záporným. Vzhledem k nedostatku mate- 

 riálu bylo ovšem možno provésti toliko jeden pokus, což výslovně 

 připomínám. Podobně poukazovala destilace s 12% kyselinou solnou 

 na nepřítomnost methylpentos v krocinu. 



