4 IX. Jaromír Wenig: 



Co týče se doby, kdy trsy žloutkové v těle mladých planarií se 

 zakládají, shledal jsem, že děje se tak dosti pozdě. Stopy trsů žloutko- 

 vých jeví se teprve u individuí, která byla asi před třemi měsíci 

 opustila skořápku kokonu a dosáhla délky G — l mm. Tak shledal jsem 

 u Planaria lactea a Planaria polychroa, kdežto u Planaria alpina 

 v udaném stadiu vývoje není stop trsů žloutkových dosud nijakých. 

 Mladé trsy jeví se jako slabé, nerozvětvené proužky v parenchymu 

 tělném mezi větvemi střevními 



Ovidukty shledávají se u planarií, jako ovaria, dva. Stavba 

 jejich jest stejná u Planaria lactea, Mrazekii a gonocephala. Lumen 

 jejich jest úzké, epithel jednovrstevný, složený z buněk cylindrických, 

 které ve volném konci svém obsahují kulaté jádro. Jijima, popisuje 

 stavbu oviduktu u Planaria lactea, praví: „Was den Ovidukt von 

 Dendrocoelum lacteum noch weiter charakterisirt, ist das Vorhanden- 

 sein einer zweiten Schicht von Zellen, die nach aussen dem Epithel 

 dicht anliegen" (Untersuchungen über den Bau und die Entwicklungs- 

 geschichte der Süsswasser-Dendrocoelen.). Poměry ty zobrazuje Jijima 

 na tab. XXI. fig. 8., 9. Vidíme tu vnitřní epithel složený z buněk 

 kubických a na něm epithel vnější, složený z buněk cylindrických. 

 Epithel vnitřní jest dle něho v přední části těla velice nízký a ne- 

 dosti přesně ohraničený. Chiohkopf, zmiňuje se o tomto udání Jui- 

 mově, praví: „Mes observations confirment pleinement ces données." 

 Této dvojvrstevnosti epithelu vejcovodového u Planaria lactea jsem 

 nepozoroval. Epithel tento jest jednovrstevný jako u jiných planarií 

 (ob. 3., 6.). Na vnitřní části, t. j. kol otvoru vejcovodového, barví se 

 sice intensivněji, než na vnější straně, kde uložena jsou jádra, avšak 

 tato silněji zbarvená partie nemá ani vlastních jader ani vlastního 

 ohraničení. Nelze ji tedy vyložiti za vrstvu buněčnou. 



Vnitřní stěna vejcovodu vystlána jest jemnými brvami, které 

 směřují od přídy na záď. Moseley domnívá se, že brvy tyto po- 

 hybů neprovozují, nýbrž jediné k tomu slouží, aby vajíčko vejco- 

 vodem postupující nemohlo zase zpět se posunovati. Buňky epithelu 

 vejcovodového u Planaria alpina liší se tvarem od buněk těchto 

 u ostatních planarií. Jsou značně veliké (ob. I.), skoro kubické s ve- 

 likými, na basi uloženými jádry. Na příčném řezu jeví vejcovod kon- 

 turu skoro kruhovitou, kdežto vejcovody ostatních planarií jeví se na 

 příčných řezech ve tvaru hvězdovitém nad podélnými pruhy nervo- 

 vými. Dle Chichkoppa jest vnitřní strana oviduktu u této planarie 

 (Chichkoff Planaria montana) obr ven a toliko v zadní části. Ovidukty 

 táhnou se až za otvor pohlavní, zatáčejí se pak zpět ku přídě, spojují 



