Příspěvky k anatomii některých orgánů planarií sladkovodníck. 



11 



nemá stěn hladkých, nýbrž připomíná v ohledu tom poměry u Pla- 

 oaria lactea. Stěny vykazují četné hrbolky a výběžky do dutiny peni- 

 sové (ob. 21.). Epithel dutiny jeví povahu žlazuatou, u jednoho exem- 

 pláře byla dutina skoro zcela naplněna sekretem (ob. 21. s). Tvar 

 penisu jest u této planarie velmi proměnlivý (ob. 22.) a může nabyti 

 různého tvaru ; kontury jeho stávají se někdy vlnité, následkem čehož 

 vznikají na něm silné zaškrceniny. 



Nejzajímavější poměry vykazuje peuisový apparat Planarie alpiny. 

 Pochva penisová jeví velmi složitou skladbu. Zevně nalézá se mohutná 

 vrstva buněk hruškovitých, které opatřeny jsou velikými jádry s ex- 

 centrickými nucleoly. Plasma buněk těchto jest jemně zrnitá. Dle 

 Chichkmffa vylu -ují tyto hruškovité brníky substanci chitinovou, z níž 

 tvořeny jsou veliké plátky chitinové, sestavené v kruhu v pochvě pe- 



Olir. II. 



DÍ80?é. Plátky dutinové mají tvar půlměsíce; na vnitřní straně při- 

 kládají se k nim svaly okružní. Po nich následuje vnitřní epithel 

 s hojnými jádry. V této pochvě uložen jest penis. Vnější epithel jeho 

 jest identický s epithelem, který vystýlá pochvu penisovou. Pod <>pi 

 (helem i<-st vrstva svalil okružních, po ní následuje vnitřní vrstva 

 pojiva a svalu radiálních. Konečně j<*st vnitřní vrstva svalu okruž- 

 ních, která j<--t však Blaběji vyvinula než vrstva vnější. Po vnitřních 

 raleefa okružních následuje vnitřní epithel penisu. 



i o e dotýče oněch dutinových plátků v pochvě penisová, nelze 

 i Chiohkoffbm souhlasiti. Jeho Planaria montana, dále Planaria alpina 

 a snbtentaculata jsou toliko synonyma. Vejdovski ve své práci o rodu 

 Mícroplana 'Nute mu une nouvelle planaire terrestre, Revue Bio 



