Příspěvky k anatomii některých orgánů planarií sladkovodníck. 13 



koncích lze pozorovati kulatá tělíska světlolomná. V době však, kdy 

 planarie snáší kokony, tělíska ona jsou větší, četnější a buňky samy 

 na volném konci postrádají určité kontury, otvírajíce se do nitra uteru. 

 Zjev ten souvisí zajisté se zvýšenou sekrecí těchto buněk, a jelikož 

 děje se tak během snášení kokonu, mohl by posloužiti k objasnění 

 fysiologické funkce uteru. Stonek uteru u Planaria alpina táhne se 

 nad apparátem penisovým a ústí do antra, kde toto přechází v pochvu 

 penisovou. Svalovina stonku sestává z vláken podélných a okružních 

 (podobně udává Woodworth pro Phagocatu gracilis Leidy). O svalech 

 radiálních, jež udává Jijima pro stonek uteru, ani Chichkoff se ne- 

 zmiňuje. 



Co týče se histologické struktury uteru Planarie gonocephaly, 

 uvádím následující: rozšířenina jeví se na řezu ve tvaru skoro kruho- 

 vitém. Vysoké, žlaznaté buňky epithel u mají na basi slabě se barvící 

 jádro, a vylučují hojně sekretu jako u jiných planarií. Tento epithel 

 jest nezřídka tak vysoký, že vlastní dutina uteru jest redukována na 

 nepatrný prostor. Světlost stonku není na celém průběhu stejná ; 

 místy jest širší, ale ihned se zase zužuje. Podobné poměry stonku 

 utero vého udává Sekera pro Planarii albissimu. 



Velmi zajímavým jest uterus u Polycelis nigra (Jijima Pol. tenuis). 

 Ji um i totiž udává, že uterus má zde rozšířeninu nikoli ovální, 

 nýbrž podoby písmene //, o jeho stonku pak zvláště se nezmiňuje. 

 Naproti tomu shledal jsem u Polycelis nigra rozšířeninu uteru zcela 

 normální, kulovitou. Stonek pak na průřezu nemá lumen okrouhlé, 

 jak shledáváme jinde, nýbrž vykazuje četné laloky, způsobené nestejně 

 vysokými buňkami epithelu vnitřního (ob. 24.). Buňky ty končí ve- 

 směs zašpičatěle a jednotlivé jejich hranice těžko jest rozeznati ; za to 

 jsou jádra velmi zřetelná. Uterus probíhá nad pochvou penisu, jehož 

 lumen jeví se na příčném řezu ve tvaru pravidelně hvězdovitém. 

 V úpravě uteru shledávám jedinou nesrovnalost mezi Polycelis nigra 

 a Juncovou Polycelis tenuis. 



Ohledné fysiologické funkce uteru planarií byly prosloveny ná- 

 zory nejrůznější. Juima pochybuje o významu jeho jakožto uteru a 

 připisuje mu výhradur funkci orgánu žlaznatého, vylučujícího látku, 

 z níž tvoří 36 skořápka kokonu. U výkladu tom potvrzovalo ho i udání 

 G povo, Že Bkořápka kokonu u Rhabdocoel muže pocházeti z epi- 

 thelu uteru. Kinkel považoval bo z;i receptaculum seminis, Hallbz 

 vidél v uteru mimo sekret buněk epithelovýcb i spermata, vajíčka 



i tuniky /loutkové pročež vyložil uterus za místo, kde děje se oplo- 

 zení. Podobně udává Woodworth pro Phagocatu gracilis, v jejímž 



